90 



På enhetliga substrat möta inga större svårigheter att fullfölja en 

 sådan fysiognomisk indelning. Som bekant fördela sig emellertid 

 de marina växtsamhällena på de mest olikartade substrat-typer. 

 Ett allmängiltigt system måste se till, att verkligt bestämmande ge- 

 mensam ma moment sammanhålla alla eller åtminstone de allra 

 flesta samhällena inom samma bälte, om ock dessa samhällen skulle 

 falla på så olikartade typer som litofyter, psammofytiska eller pe- 

 lofytiska halofyter o. s. v. Det gäller då, när som sagdt de fysio- 

 gnomiska momenten lämna oss i sticket, att finna ekologiska 

 indelningsfaktorer, hvilka gradvis i vertikal riktning undergå en 

 förskjutning till sin natur. (Detta hindrar naturligen ej, att man 

 för specialframställningar kan ha mycket stor användning för 

 efter karaktärs-associationer uppkallade bälten, i hvilkas nomen- 

 klatur man dessutom kan sammandraga associations-benämningen 

 till karaktärsväxtens släkt- eller artnamn: Pelvetia-, Alaria-, Gerardi- 

 bälten o. s. v.) 



* 



den första indelningsfaktorn af sådan art har jag i full an- 

 slutning till den föregående forskning, hvilken konsekvent tagit de 

 marina regionerna som på hvarje särskild lokal begränsade af 

 horizontela linjer, ställer jag en fysikaliskt-geogralisk faktor: sub- 

 mersionens längd och art, tänkt som inverkande på växternas för- 

 måga att å ena sidan uthärda uttorkning, å den andra saltvattens- 

 indränkning. 



Efter denna indelningsgrund få vi två grupper af regioner, den 

 ena intermittent blottlagd, den andra permanent submergerad. 



Den första gruppen delas, likaledes efter submersionens längd och 

 art, i supra litoralen och litoralen. 



vegetationen jämte de af bnskalgskott bildade lösliggande »migrations-formationerna> 

 Schiller 1909). Det här föreliggande indelningsförsöket rör sig också endast med 

 benthos. Pelagiskt plankton och pelagiskt pleuston (t. ex. Sargasso- 

 hafvet föras sålunda alldeles ur räkningen. Fråga är emellertid, om ej det plank- 

 ton, som är utbildadt i vattnet ofvan litoralt och sublitoralt benthos bör medtagas 

 i de resp. regionerna, om det bevisligen haft ett hvilostadium i bottenskik- 

 tet. Likaså de alg-associationer, t. ex. den af Wille 1912 beskrifna Ulothrix 

 flaccida-associationen från Kristianiafjorden, som bildar cryoplankton på isen 

 utmed stränderna. Denna gång måste de emellertid lämnas å sido. De på hafs- 

 bottnen liggande migrations-formationerna samhöra naturligast med den region, 

 det omgif vande benthos tillhör. Man bör dock regionalt noga skilja dem från 

 deras moderbestånd, enär de kunna gå betydligt djupare än detta. 



