94 



kommit, hvilka äro just den äkta epilitoralens särdrag. I mellersta 

 Bohusläns inre skärgård t. ex. är det på raster af den ursprung- 

 liga vegetationen lätt att skönja, att här ekblandskogen och tall- 

 skogen äro de växtsamhällen, hvilka ursprungligen gått fram til! 

 den öfre supralitoralen utan annat epilitoralt mellanslag än en lokalt 

 utbildad, relativt smal törnsnårbårdpå den lösa jordgrunden och en lika 

 smal bård af lafsamhällen på klippgrunden (fig. 1 — 3). Nu äro emel- 

 lertid dessa skogar öfver många kvadratkilometer ersatta af ericacé- 



Fig. 3. Strandprofil från Metbärget Som Grebbestad. — Gränsen mellan nedre 

 och öfre supralitoralen markerad af en tåugdriftrand. Vid den nedersta stora bus- 

 ken börjar (pseudo- epilitoralen: nederst trampad äng, så strandklapper med partier 

 af törnsnår {Corylus, Ligustrum, Primus spinosa, Pojmlus tremula/ Rosa sp. y Rnbus- 

 sp. etc. V. Norlind foto. aug. 1916. 



och gräshedar samt litofytiska lafsamhällen med delvis ganska epi- 

 litoral prägel. 



Denna falska epilitoral eller pseudo-epilitoral är fullt jämförlig med 

 t. ex. de nervandrade fjällhedar, som jag (Sernaxder 1899) beskrifvit 

 från Röråstrakten, och de prairies pseudo alpines, som Flahault 1901 

 lärt oss känna från skilda delar af Frankrike. 



Hvad den genom vindpining framkallade epilitoralen i resp. expo- 

 nerade och skyddade lägen angår, är det lätt att se, hur den med 

 vindstyrkans aftagande förtonar inåt. 



