103 



nerna med mina epilitorala dyner och sandfält, kallas sålunda Zone 

 halophile maritime. Zone subterrestre är, som karaktärsväxterna 

 i. ex. Pelvetia canaliculata, Nemalion lubricum och Calothrix scopu- 

 lorum utpeka, öfversta delen af min litoral. 



Som i det följande skall visas, få vi i Horizon inférieur en facies 

 af sublitoraleu. 



Fig. 7. Den undre supralitoralen. — Skåne, Kåseberga. Vegetationslös 

 blockstrand med ifycHS-driftvallar. V. Norlind foto. aug. 1912. 



3. Litoral en. 



För v är ldshafven äro så godt som alla forskare ense om att 

 sätta litoralens undre gräns till fj arens. Men som bekant har 

 ebben olika utsträckning vid springtid och dödtid, och vi erhålla 

 härigenom . ett litet bälte, hvars plats, om det ej skall uppföras 

 som särskild subregion, inom litoralen eller närmast intill angrän- 

 sande region, ej är så själfklar. Dessutom ha vi ett öfre sådant 

 omtvistbart bälte mellan springtid och dödtid. 



Det öfre bältets plats har egentligen intresse för dem som vilja 

 uppehålla en supralitoral region. Ur historisk synpunkt är att an- 

 teckna, att Kjellman för såväl det Murmanska hafvet som hela 

 Norra ishafvet — »Den litorala regionen skulle alltså omfatta den 



