117 



sydvästra hörn, men upphör i stort sedt med det egentliga tidvatt- 

 nets förtonande vid Skageracks-gränsen. Fucus inflätas är visser- 

 ligen en gång funnen vid Dröbak (Slmmons, Algologiska Notiser II, 

 p. 117), men endast Fucus Areschougii Kjellm. (— F. spiralis L.) 

 fortsätter vidare ända ner i Kattegatt. — Himanthalia lorea, h vilken, 

 som redan Wahlenberg (p. 508) visat, behärskar ett small bälte 

 in ipso limite infimi litoris», upphör vid samma hydrografiska om- 

 kastningszon. 



Krafvet på en minimisalthalt i vattnet släcker redan i södra 

 Kattegatt nereid-formen af Ascophijllum nodosum och i västra Öster- 

 sjön af Halidrys siliquosus. Fucus serratus når Gotland. Mest här- 

 diga äro elementararterna af Fucus vesiculosus. Vissa af dessa gå 

 långt in i Bottenhafvet och Finska viken. 



Det är nu den sista gruppens vertikalfördelning, som egentligen 

 fått fälla utslaget vid algologernas bestämmande af deras litoral- 

 resp. öfre sublitoral-regioners begränsning i de resp. inhafven. 



Det synes mig, som om några af dessa forskare vid sina region- 

 indelningar något underskattat det djup, dessa fucaceer nå såväl 

 som beståndsbildare som växande i mera spridda exemplar. — För 

 Skagerack, Kattegatt och Sundet har man t. ex., som i det före- 

 gående citerats, uppgifvit att Fzicws-arterna ha sin djupgräns vid 5 

 meter och upptagit Fucus vesiculosus samt Ascophyllum nodosum 

 bland de alger, hvilka endast undantagsvis förekomma under 3 — 4 

 meters-gränsen. Detta stämmer dock ej fullt öfverens med andra litte- 

 raturuppgifter från dessa områden. Gran (1897 p. 38) har t. ex. i 

 Kristiania-fjorden Fucus serratus »til en dybde af c:a 10 m.», och 

 Lönnberg har Fucus vesiculosus i Öresund på passande lokaler till 

 och med djupare än 10 meter. Nu finnas i den svenska och norska 

 litteraturen inga draggningsprotokoll meddelade, genom hvilka man 

 kan kontrollera de allmänna uttalandena i denna fråga. Men de 

 synnerligen talrika sådana, som publicerats i inledningen till Rosen- 

 vinges stora verk öfver »The marine algae of Denmark» vittna 

 emellertid i en bestämd riktning. Från sina 4 Kattegatts-områden 

 anför Rosenvinge (1909 p. 28 — 37) Halidrys siliquosus från en mängd 

 lokaler på djup växlande mellan 9 och upp till 18 meter. Lika- 

 ledes är fallet med Fucus serratus, som är synnerligen vanlig pa 

 samma djup. För Fucus vesiculosus som nereid har han l. ex. lo- 

 kaler på 8,5 — 9,5, 9,5 — 11,» meters djup o. s. v. — l det baltiska 

 hafvet har man också uppgifvit, att Fucus vesiculosus stannar på ett 

 mindre djup, 5 meter, än hvad jag tror motsvarar de faktiska för 



