283 



Föredraganden erinrade först om Hofmeisters grundläggande arbete af 

 år 1851, i hvilket påvisades, att det hos mossor och ormbunkar fanns två 

 skilda generationer, en könlig och en könlös. Dessa generationer hafva i 

 litteraturen senare fått namnen gamofyt och sporofyt. För åtskiljandet af 

 de båda generationerna, voro de morfologiska karaktärerna de åtgörande. 

 Föredraganden erinrade vidare om Strasburgers undersökning af år 1894. 

 Denne påvisade, att sporofyten hos Osmunda regalis hade dubbelt så inånga 

 kromosomer i sina cellkärnor som gamofyten. Efter denna upptäckt för- 

 sökte man i och för begränsningen af sporofyt och gamofyt ej blott be- 

 gagna de morfologiska karaktärerna utan äfven den cytologiska karaktär, som 

 ligger i det olika kromosomantalet; sporofyten vore en diploid generation, 

 gamofyten en haploid. 



År 1904 skapar Lotsy två nya namn, nämligen x-generation och 2x ge- 

 neration, hvilka skulle ersätta de äldre namnen gamofyt och sporofyt, och 

 hvilka skulle kunna användas äfven i de fall, då dessa senare be- 

 funnos vara olämpliga. För x- och 2x- generationerna ha i litteraturen äfven 

 användts namnen haplont och diplont. 



Efter Strasburgers ofvannämnda undersökning började man fästa allt 

 större vikt vid kromosomantalet, då det gällde att begränsa de skilda ge- 

 nerationerna. Generationsväxlingsfrågan blef mer och mer en cytologisk 

 fråga, efter att ursprungligen ha varit en morfologisk, och fullt konsekvent 

 definierade man från cytologiskt håll allt haploidt som gamofyt och allt 

 diploidt som sporofyt. En del morfologer opponerade sig visserligen mot 

 en allt för långt drifven cytologisk åskådning, men utan att vinna gehör. 

 Cytologerna voro i flertalet och behöllo ledningen; och slutligen har från 

 cytologiskt håll det påståendet framkommit, att det ej skulle finnas någon 

 annan generationsväxling än den, som bygger på kärnans natur att vara 

 haploid eller diploid. 



I det ofvan anförda arbetet af Goeldi och Fischer skrifver Fischelj 

 (s. 45): »Der Wechsel zwischen Haplont und Diplont und der Genera- 

 tionswechsel im älteren Sinne sind also zwei ganz verschiedene und von- 

 einander prinzipiell unabhängige Dinge». Här finna vi för första gången det 

 bestämda uttalandet, att det finns två skilda slag af generationsväxlingar, 

 en i äldre mening (den morfologiska) och en i yngre mening (den cytolo- 

 giska). Den senare kallar Fischer för en antitetisk generationsväxling 

 och upptar därvid ett redan af Celakowsky (1877) användt namn. För 

 dem, som skulle finna det betänkligt att använda samma term om två 

 skilda fenomen, föreslår Fischer i stället för antitetisk generationsväxling 

 benämningen kärnfasväxling. 



Renner framlägger i sitt arbete samma uppfattning som Fischer, men 

 undviker att använda termen generationsväxling i två skilda betydelser 

 Enligt Renner är generationsväxlingen »eine Erscheinung der äusseren 

 Morphologie » . Generationsväxlingen i yngre mening, d. v. s. den antitetiska 

 generationsväxlingen enligt Fischer, kallar Renner för kärnfasväxling. 



Föredraganden erinrade vidare om de åsikter i generationsväxlingsfrågan, 

 hvilka han offentliggjort i sitt arbete Die Entwicklungsgeschichte und die 

 systematische Stellung von Bonnemaisonia asparagoides (Woodw.) Ag. nebst 

 einigen Worten iiber den Generationswechsel der Algen (Zeitschrift fur 



