286 



kunde de dock säkert icke vara. Emellertid fanns ett enda exemplar, som 

 utan tvifvel verkligen var Gar ex praecox. Enligt etiketten hade detta tagits 

 af Cl. M. Sjöstrand på Öland, utan närmare angifvande af lokalen, och 

 utdelats i Herbarium Normales 19. fascikel. Föredraganden ansåg dock 

 af flera skäl, att här torde föreligga någon förväxling. Samme Sjöstrand 

 hade nämligen under namn af G. Schreberi tagit ett stort antal exemplar 

 på Oland, som alla voro ligerica, och på alla de lokaler, hvilka han an- 

 gifver för G. Schreberi i »Kalmar läns och Ölands flora», finnes endast 

 C. ligerica. Vidare har i Herb. Norm:s 4. fascikel en G. ligerica, tagen 

 af Sjöstrand på Öland, utdelats under namn af G. Schreberi. 



Genom de hittills gjorda undersökningarna öfver dessa Carex-arters förekomst 

 i Sverige ansåg sig föredraganden sålunda ha kommit till det resultatet, 

 att G. ligerica Gay borde jämte arenaria ingå såsom art i en svensk flora, 

 men att C. praecox Schreb. säkerligen ej funnes hos oss. 



Föredraganden redogjorde därefter för G. ligericas förekomst på Öland 

 och lämnade en beskrifning på de växtsamhällen, i hvilka den där ingår. 



Professor P. Sernander gjorde ett meddelande: Om betingelserna för 

 utbildningen af potatisens olika skott former. Särskildt uppehöll han sig 

 vid en amerikansk rosenpotatis, skördad hösten 1915 i Växtbiologiska 

 Institutionens trädgård, hvilken legat ett år i en låda i Institutionens 

 källare i mörker. Till september 1916 hade dess toppknopp skjutit ett 

 etioleradt luftskott, som i bladvecken alstrat ett knölskottsystem med ej 

 mindre än 26 knölar. 



Professor P. Sernander meddelade vidare: Om odling af isolerade 

 hl ad. Han demonstrerade därvid ett Hedera if^ir-blad (från ett sterilt 

 skott), som odlats i kruka sedan mars 1916. Det hade nu ett starkt ut- 

 veckladt rotsystem; såväl blacl skifvan som dess skaft visade genom hyper- 

 trofi och hyperplasi de tydligaste tecken på öfvernäring, uppkommen däri- 

 genom, att å ena sidan saftströmmen från rotsystemet å den andra assimi- 

 laten från skifvan ej kunde bortledas till andra vegetationspunkter än 

 rötternas. Bladskaftet hade tilltagit i groflek. Skifvan hade ökats något 

 till sitt omfång men framför allt till sin tjocklek genom förstoring af meso- 

 f yllets, särskildt palissadlagrens, celler; detta var proppadt med stärkelse. 

 Bägge voro fulla af sprickor med af kork klädda kallusbildningar. — Spric- 

 korna tilltogo småningom i storlek och nya anlades. 



Docent G. Samuelsson demonstrerade ett antal Marchantiacéer, hvilka 

 af honom sistlidna sommar anträffats i Torneträskområdet, nämligen Asterella 

 Lindenbergiana och pilosa, C/iomocarpon quadratus, Clevea hyalina, Fegatella 

 conica, Grimaldia pilosa, Marchantia polymorpha, Peltolepis grandis och 

 sibiricus samt Sauteria alpina. Dessutom förevisades exemplar af Grimaldia 

 2)dosa t hvilka våren 1916 insamlats i Stockholms skärgård. 



