De viktigaste fyndorterna för ballastväxter voro det s. k. Tjär- 

 hofvet med den långa hamnarmen, Ballastholmen och Fredriks- 

 skans. 



Tjärhofvet med hamnarmen. 



Härmed förstås stadens yttre långsträckta hamnarm, som i hufvud- 

 sak sträcker sig från söder i nordvästlig riktning och i sydost om- 

 spolas af Kalmarsunds vågor. På hamnarmens yttersta spets be- 

 finner sig ett större oljeupplag. Det är platsen därute, man plägar 

 kalla Tjärhofvet. Den fasta grunden utgöres af skär och stengrund, 

 hvilka, utåt sjösidan förstärkta och afgränsade genom väldiga kuller- 



Bild. 1. Tjärhofvet med hamnarmen sedda från »Kavaljeren». Kalmar sept. 1914. 



stenar, täckas af utfyllningsjord, framför allt mudder. Under ifråga- 

 varande år voro detaljarbetena på hamnarmen ännu ej afslutade, 

 endast den staden närmaste delen var planerad och delvis stensatt. 

 Den återstående delen, där utfyllningar med mudder pågingo, ut- 

 gjorde en lämplig tillflyktsort för en ganska rik och i många fall 

 egendomlig flora. Då utfyllningen i allmänhet fortskred stycke efter 

 stycke, var jag i tillfälle att på sådan muddermark följa vegetatio- 

 nens fortskridande utveckling. 



Den till en början blågrå, sandigt lerarlade mudderjorden är till 

 synes tämligen rik på mer eller mindre fullständigt förmultnade 

 organiska ämnen. Ofta förekomma äfven fragment af kalkskal 

 efter mollusker eller krustacéer. Då den upptages ur Östersjövatten, 

 bör den äfven vara relativt salthallig. I och för sig torde alltså 

 muddern vara rik på näringsämnen, emellertid erbjuder den till 

 en början tydligen svårigheter för växterna att snart fatta fäste. 

 Anledningen härtill är antagligen, att muddern, ehuru den inne- 



