302 



af växtplatsen (»Calmar på ballastplatsen», inkommen med ballast» 

 o. s. v.), så finner man, att de flesta af ifrågavarande växter visser- 

 ligen äro nykomlingar, men att några visat stor seghet i att hålla 

 sig kvar. Till de senare höra: Carduus nutans, Diplotaxis tenui- 

 folia, Isatis tinctoria, Lactuca scariola, Lepidium draba, Lotus tenui- 

 folius (»Calmar sällsynt») Melilotas albus, M. offlcinalis, M. petit- 

 pierreanus, Ononis spinosa, Onopordon acanthium, Reseda luteola, R. 

 lutea (»Calmar på ballastplatsen (fordom ymnig) etc. Lärer nu 

 vara utgången».) 



Enligt Wittes (1. c.) undersökningar (1902 — 03) nytillkomna äro 

 Anthemis ruthenica, Berteroa incana, Erigeron canadensis, Glaucium 

 corniculatum, Hordeum murinum, Lepidium perfoliatum. 



Af Aulin (1. c.) omnämnas Sisymbrium altissimum (1890), S. loeselii 

 (1911), Stachys annua (1911). 



Af dessa nykomlingar hade en del förökat sig starkt såsom 

 Erigeron canadensis, Hordeum murinum, Sisymbrium altissimum och 

 S. loeselii, andra förekomma sparsamt såsom Anthemis ruthenica, 

 Berteroa incana, i ett enda exemplar Glaucium corniculatum. 



Beträffande Sarothamnus scoparius må särskildt framhållas, alt 

 den under senaste tid synes ha fattat fäste, i det att tre yngre, men 

 kraftiga och rikligt fruktificerande individ anträffats, däraf tvenne 

 på Tjärhofvet och ett på Ängö. I Sjöstrands flora finnes växten 

 äfven upptagen, men omnämnes på följande sätt: »Småland: Wester- 

 vik vid ladugården. Nu mera utgången.» 



* * * 



Såsom en afslutning till det föregående omnämnas här några andra 

 anmärkningsvärda växter från Kalmar eller dess omedelbara grann- 

 skap. 



Astragalus danicus Retz. Sjöstrand anför om dess förekomst i Små- 

 land: »Calmar vid vägen mellan Lindelund och Ängö (Doct. Petersson).» 

 Af åtskilliga växtintresserade personer på platsen erhöll jag upplysning, 

 att växten antagligen sedan länge varit utgången. Jag återfann den 

 emellertid blommande den Ve 1913 på en plats, hvars läge motsvarar 

 det af Sjöstrand angifna. Växten, hvilken förekommer på en enda fläck, 

 blommade äfven 1914 utvecklande ett 10-tal inflorescenser. Då de fler- 

 åriga Leguminoserna genom sitt i allmänhet ovanligt kraftigt utvecklade 

 rotsystem synbarligen ha stor förmåga att länge hålla sig kvar på en 

 plats, finner jag sannolikt, att jag anträffat Sjöstrands gamla lokal. Då 

 växtplatsen är fullt naturlig, i det den tillhör de här vanligen skoglösa 



