Svensk Botanisk Tidskrift. 1917. Bd. 11, h. 3 — 4. 



IAKTTAGELSER I KEBNEKAISE-OMRÅDETS 



SYDBERG 



af 



JOHN FRÖDIN 



Ett af de intressantaste floraelementen i de så kallade sydbergen 

 utgöres som bekant af de sydskandinaviska eller, såsom de måhända 

 hellre böra kallas, de termofila arterna. Beträffande det sätt, hvar- 

 på de kommit till sina ifrågavarande växtplatser, äro två möjlig- 

 heter tänkbara. Antingen äro de därstädes relikter från varmare 

 perioder, eller också betingas deras uppträdande af en ständigt på- 

 gående rekrytering genom spridning från deras nuvarande sam- 

 manhängande utbredningsområden. 



Den förstnämnda förklaringsgrunden är den enda, som har prak- 

 tisk betydelse beträffande de arter, som endast uppträda i enstaka 

 sydberg på stort afstånd från sina egentliga utbredningsgebit. Till 

 denna grupp höra t. ex. främst de östliga former, som kunna an- 

 träffas i fjällkedjans sydberg, men för öfrigt ej förekomma i Norr- 

 land annat än i mellersta och södra delen af det bottniska kust- 

 landet. Däremot är förhållandet mera tvifvelaktigt med hänsyn 

 till de termofyter, som utom i fjällkedjans sydberg äfven i stor ut- 

 sträckning uppträda vid norska kusten upp till och ofvanför pol- 

 cirkeln. För dem af dessa som endast anträffats å enstaka, sär- 

 skildt gynnsamma ståndorter på stort afstånd från Västerhafvet får 

 det väl anses att äfven de äro relikter. De som förekomma å en 

 mera eller mindre sammanhängande rad af ståndorter tvärs öfver 

 fjällkedjan kunna däremot genom spridning från lokal till lokal 

 äfven under nuvarande klimatförhållanden hafva fått den utbred- 

 ning de för närvarande uppvisa i våra fjälltrakter. 



I en föregående uppsats (9) har jag redogjort för de östliga syd- 

 bergen i högfjällsområdet omkring Stora Lule älfs dalgång och i 



