385 



riksgränsen W. om Storlien. Då emellertid närmare uppgifter om lokalen 

 saknas, är platsen endast på ett ungefär inlagd på kartan. 



Gudbrandsdalen: Aronssveen (Th. Fries); — Sel och Vaage (Norman) KH; 

 — Hunder (Lynge och Havaas) KH; — [Prosteberget] (Hava as) KH; 

 enligt Lynge torde Prosteberget ligga i Vaage. 



Finland med Kolahalfön och Ryska Karelen. 



Imandra (Fellman); — Sascheika (kartans Saschjejetschnaja) fertil (Fell- 

 man). Denna sista plats ligger mellan västligaste viken af Hvita hafvet, 

 Kantalahti, och sjön Imandra; — Kianta s:n: Pietari ochYläjoki (E. Wainio); 

 — Kuusamo s:n: Iijoki (E. Wainio); — Nurmees s:n: Louhijoki och Muje- 

 järvi (E. Wainio); — »Kuopio s:n: Taipalsaari, Haminanlaks m. fl. ställen» 

 (E. Nyländer); — ! Tavastland: Asikkala (Silén) och Evoi (Norklin 1874) 

 (RH, båda vid SW. delen af sjön Päijänne); — Nyland: Vihti (E. Ny- 

 länder); — Savolaks flerestädes (E. Nyländer). — Dessutom må ur Lich. 

 Scand. anföras: »Karelia ad [Kiski] (Kullh.), [Käpselkä] (Simming) et Onegam 

 (W. Nyl.)» och ur Wainios Adjumenta etc: »Karelia Rossica ad[Koroppi]; 

 in regione coniferarum mixtarum Lapponise Rossiacce australis: ad [Var- 

 tiolampi et Siprinki]. Ad [Louhivaara] cum apotheciis». 



Utbredning i det öfriga Europa. 



I norra Italien förekommer arten bl. a. i Toscana och Ligurien samt på 

 Sardinien. Enligt Jatta är den emellertid ej observerad i mellersta Ita- 

 lien. I Schweiz tyckes den vara ganska vanlig. Något mindre utbredd 

 är den i Frankrikes bergstrakter, hvarifrån den finnes anmärkt bl. a. från 

 Vogeserna, Jura och Plateau Central men saknas på slättlandet. Samma 

 är förhållandet med Tyskland, där den är bunden till bergstrakterna i 

 de sydligare delarna. 



Enligt Olivier är den i »Suéde, Norvége, Finlande commun», hvilka 

 uppgifter påbördas Th. Fries. Troligtvis har väl Olivier fått denna 

 uppfattning genom ett kritiklöst användande af Agharius' lakoniska med- 

 delanden i Lich. Univ. 



Riktig är emellertid Oliviers upplysning: »N'est pas signalé dans les 

 Hes Britannique, en Belgique, en Portugal, en Danemark et au Spitzberg». 

 Härtill kan äfven läggas Grönland. 



Att hoppas är, att offentliggörandet af samtliga dessa lokaler för 

 med sig, att flera uppgifter om utbredningen meddelas. 



Då vi i vår lafflora ha en hel del arter med intressant utbred- 

 ning (reliktformer o. d.), hoppas jag att längre fram bli i tillfälle 

 att utreda deras utbredning och invandringshistoria för att häraf 

 möjligen kunna draga några slutsatser, t. ex. i klimatologiskt hänse- 

 ende. Att märka är emellertid att lafvarna på grund af sin relativa 

 okänslighet för temperaturväxlingar egentligen ej äro alltför lämp- 

 liga härför. 



Svensk Botanisk Tidskrift 1017. 



