422 



Forstmästare J. Montell hade insändt ett meddelande om Rhinanthus 

 groenlandicus Chabert (Alectorolophus borealis Sterneck) i Enontekis. 



Fil. kand. \. Pesola inlämnade berättelse om sina botaniska exkur- 

 sioner i trakterna norr om Ladoga somrarna 1914 och 1915. 



Den 13 maj 1917. 



Docent Alvar Palmgren föredrog om de åländska löfängarnas flora. 



Framlades 42:dra tornen af Sällskapets Acta, inrymmande en under- 

 sökning af densamme: Studier öfver löfängsområdena på Åland. Ett bi- 

 drag till kännedomen om vegetationen och Horan på torr och på frisk 

 kalkhaltig grund. 



Den 6 oktober 1917. 



Forstmästare Justus Montell lämnade ett meddelande om den för 

 Finlands flora nya hybriden Carex brnnnescens X lagopina, hvilken han 

 funnit sommaren 1917 på fjället Ounastunturi i Lapponia kemensis. 



A rektor M. Bkenners vägnar gjordes följande meddelanden: 1) iakt 

 tagelser med af seende å de abnorma grankottarnas uppkomst; 2) Pinus 

 silvestris L. f. virgata Casp. i Ingå, Nyland. Abnorma barrträd och deras 

 fortplantning. 



Student M. Kotilainen inlämnade berättelse om en botanisk resa i 

 norra Savolaks och norra Karelen. Bland de gjorda fynden märkas 

 Gymnostomnm calcareum från Kaavi. 



Den 3 november 1917. 

 Till korresponderande medlemmar invaldes doktorer G. Wesenbekg- 



LUflD OCh C. H. O STEN FE LD. 



Framlades 43:dje bandet af Sällskapets Meddelanden, för verksamhets- 

 året 1916-1917. 



Doktor Ekkst Häyrén förevisade exemplar af Atriplex Babingtonii från 

 Hangö (1906), ny för Finlands flora, samt inlämnade ett meddelande om 

 af vinden formade mosstufvor. 



Den 1 deeember 1917. 



Mötet hölls gemensamt med Finska Läkaresällskapet. — Professor eme- 

 ritus E. A. HomÉn föredrog om bakteriernas vandringar och verkningar 

 i det centrala nervsystemet. 



Professor Fredr. Elfving föredrog om sina studier rörande växternas 

 känslighet, uppehållande sig hufvudsakligen vid Phycomyces nitens, som 

 på grund af sin hastiga tillväxt — ett par mm i timmen — utgör ett 

 gynnsamt försöksobjekt. Denna svamp attraherades af järn, aluminium 

 och zink samt vanligt lack, medan andra ämnen, såsom glas och platina, 

 voro utan verkan. Fenomenet blef till en början oförklaradt och beteck 

 nades såsom en »fysiologisk fjärrverkan». 



