1889.] 



NOBGES OPGJ0B, MED DANMAEK. 



stillet efter sin virkelige Sammenhseng i det 1882 afsluttede 

 ferste Bind af min Norges Historie efter 1814. I 1886 udgav 

 jeg et saereget Skrift om denne Sag, under Titelen : Siormagternea 

 Forhold til Norge og Sverige 1815—1819, der indeholder en rent 

 aktmsessig Behandling af de i preussiske Archiver opbevarede 

 Aktstykker. Hermed er imidlertid ikke Stoffet udtemt, og der 

 er endnu Meget at finde, fornemmelig i Udenrigsministeriernes 

 Archiver i Stockholm og Kjebenhavn. Den nye Samling af hid- 

 til ikke almindelig tilgjamgelige Aktstykker, som her offentlig- 

 gjeres, vil forhaabentlig senere kunne efterfolges af lignende, 

 saaledes at den om Opgjerssagen handlende Literatur vil blive 

 noget fyldigere, end den nu er. 



Til denne kan ogsaa henregnes f hv. Statsraad K. Motzfeldts 

 Udgave af sin Fader Statsraad P. Motzfeldts Breve og Opteg- 

 nelser (1888), med mine kritiske Bemserkninger dertil i Vidnr 

 for 1888 og 1889, hvilket dog alt naermest angaar Begiven- 

 hederne i 1821, der danne Opgjerssagens Efterspil. 



Hvad denne Gang meddeles, er den vigtige diplomatishe 

 Brevvexling mellem Stockholm og London, hvilken jeg med den 

 davaerende Udenrigsminister, Hs. Exc. Grev Albert Ehrensvdrds 

 Tilladelse gjennemgik under et Beseg i Stockholm, Marts— April 

 !888. u nder Q rev Ehrensvards Ledelse af Udenrigsministeriet 

 er dettes Archivvsesen bragt i en endnu bedre Stand end tid- 

 Hgere, og navnlig ville fremtidige Forskere have al Grund til at 

 vare den nu fratraadte Udenrigsminister taknemmelige for de 

 fortrinlige, detaljerede Kataloger, som i hans Funktionstid ere 

 istandbragte, idet disse i en ganske VEesentlig Grad lette Gjen- 

 nemgaaelsen af de diplomatiske Aktstykker. 



London var i 1818—1819 af Europas Hovedstseder det vig- 

 ^gste Punkt for Opgjerssagens Fremme, og den ministerielle 

 Correspondance paa dette Sted har derfor sin saaregne Interesse. 

 Det var den nye, i 1818 akkrediterede Gesandt, Baron Gustaf 

 Nlls A1 gernon Adolf Stierneld, hvem Losningen af de vanskelige 

 °Pgaver var betroet, som her ventede Carl Johans Keprsesentant. 

 Det er meget muligt, at denne, ved sin Udmsvnelse endnu ikke 

 27a arig e Diplomat var valgt med specielt Hensyn paa den Sag, 



