DE GAMLE LOVES MYNDING. 



7 



det besynderligt, at det var lykkedes Absalons og Andreas 

 Sunesens tid i Danmark at udviske visse spor af forkristelig 

 opfatning, hvilke lamgere mod nord ferst fjernedes fra lov- 

 givningen over et halvt aarhundrede senere. Den omstamdig- 

 hed, at ordet mundr ikke er os opbevaret i det gamle danske 

 lovsprog, men ogsaa der gjengives med afsvsekkede udtryk, 

 som fsestensguld, faestensgave, „festnsedefe" o. lign., lader sig 

 derfor ikke med virkning anfore mod den overveiende sand- 

 synlighed af , at det i seldre perioder har vseret ligesaa gja3ngs 

 der som i det ovrige Skandinavien. 



Med hensyn til den filologiske forklaring af udtrykket 

 befinder man sig derimod fremdeles paa det uklare. Da alle- 

 rede Tacitus 1 ved at berette, at hos Germanerne „dotem non 

 uxor marito, sed uxori maritus offert", er det gjennem denne 

 karakteristiske bemgerkning h&evet over tvivl, at den her 

 omhandlede form for indgaaelsen aftegteskab har vseret fseUes 

 for alle germaniske stammer saa langt tilbage i tiden, deres 

 retstilstand overhovedet lader sig forfolge. Det sandsynligste 

 Oliver derfor, at ogsaa betegnelsen for denne formelle udredsel 

 «r af saare gammel dato. Derimod kan man vanskelig undlade 

 at stille sig mistaenkelig ligeoverfor sprogforskernes forsog paa 

 at underlsegge „mundr" en almindeligere betydning end den 

 teknisk-retslige. Det sidste saadanne turde vaere Dr. AxelKocVs, 2 

 tvilket gaar ud paa, at ordet egentlig betyder gave i almin- 

 dehghed, og hvortil ogsaa v. Amira* sees at slutte sig. 

 Herimod maa da bemserkes, at der intetsomhelst gyldigt 

 «xempel forefindes paa ordets brng udenfor segteskabsmaterien, * 



* Ger mania kap, 18. 



Tydning a f gam i a , svenska ord (Lund 1881) p. 27 ff. 

 t 1 c p. 522. 



W man i denne forbindelse har anfort det i Sturlunga (Vigfussons 

 «agave, Oxford 1878) I p. 214 forekommende ord „hefu&mundr" som 

 ^idnende om en almindeligere betydning af mundr, kan ri^tigheden 

 «eraf ikke indremmes. Der foreligger i hint udtryk oiensynlig blot et 

 torseg paa en vittighed, idet der er tale om nogle voldsmamd, der 

 Presse penge af en bonde ved at true ham paa livet, og som sam- 

 *«uigne den sum, han maa erl^gge for at beholde sit hoved, med 



