1889.] DE GAMLB LOVES MYNDING. 21 



hustruen gjengives ordet bedst med „fors0rgelse" „beskyt- 

 telse". 1 I henhold til disse oplysninger bliver meningen med 

 ordets brug i Gul. kap. 64 at udtale, at ssgtemandens mynding 

 af hustruens gods gik om igjen ogsaa i det tilfaelde, at han 

 lod hende uden fors0rgelse, en lovregel, der, som man vil 

 erkjende, ikke udmserker sig ved urimelighed. Jeg tror at 

 burde tilfoie, at den omstamdighed, at man ad den her be- 

 fulgte vei opnaar at finde et udtryk, der baade i sig selv 

 passer saa fortrse.ffeligt ind i den af mig hsevdede opfatning 

 af stedet, og som desuden ligger formen for ordets skrive- 

 maade i codex nsermere end noget andet, er et nyt og neppe 

 heller tilfaeldigt eammentrsef, der'tjener til i hoi grad at be- 

 styrke rigtigheden af denne min opfatning overhovedet. 8 



Af en hel anden art end de her gjennemgaaede sproglige 

 betaenkeligheder, hvilke jeg haaber nogenlunde at have besei- 

 ret, er derimod den hovedindvending mod enhver sammenstil- 

 Hng a f de norske og de danske loves mynding, som man ikke 

 vil undlade at hente fra den paatagelige uoverensstemmelse, 



1 Man jaevnfere den tilsvarende tanke, der ligger til grund for ud- 

 trykket „umkt kona", kvinde, som slsegtningerne ikke „tage sig 

 at", se isser Frost. XI 17. 



2 Forevrigt skylder jeg at oplyse, at allerede Thorlaaw, L c p. 207, 

 har lsest ordet „foryftalaust" paa samme maade som jeg. Det var 

 <log ikke faldt mig ind at raadsporge hans unsegtelig staerkt forael- 

 dede afhandling, inden mitudkast i alle vsesentlige detaljer allerede 

 Wat laa udarbeidet, og begges faelles tolkning af ordet ersaaledes 

 opstaaet uafhsengig af den andens, hvad der neppe taler til dens 

 misfordel. Thorlacius udtaler sig imidlertid, som om „forystulaust 

 hos ham ikke beroede paa konjektnr, mei paa umiddelbar laamng 

 i vedk. codex. For at vsere sikker paa, at R. Keysers gjengivelse i 

 adgaven af „Norges gamle love" var neiagtig, henvendte jeg mig 

 derfor gjennem min studiefselle, Dr. V. A. Secher i Kjebenhavn med 

 en anmodning til bibliothekaren ved den Arnamagnseanske samling, 

 Dr. Kaaluud, om at efterse stedet i cod. Ranzovianus. Det herpaa 

 afgivne velvillige svar gik ud paa. at der i codex utvivlsomt staar 

 nt'oryftalaust". Gjengivelsen hos Thorlacius maa altsaa dog bero 

 Paa en emendation, da han jo ikke kan forudsaettes at have hayt 

 » f lgang til noget andet haandskrift af Gul.loven end samme cod. 

 Ranzovianus. Det brudstykke af Gul.lovens hidrorende kapitel o4, 

 80111 fill des trykt i 2det bind af „Norges gamle love" p. 497 giver 

 >ntet bidrag til ordets leesning, da den del af linien, hvon det har 

 "taaet, er bortskaaren. 



