EBBE HEBTZBEBG. 



der hersker med hensyn paa det tidspunkt, da manden ogsaa 

 ifolge min forstaaelse af vedk. lovsteder i de to lande kunde 

 gjore sin ret til at mynde gjseldende. De danske os forelig- 

 gende lovtexter lade dette f0rst ske ved hustruens dod, og 

 myndingen blev derved i Danmark et slags arveret til fordel 

 for segtemanden. I Norge effektueredes retten derimod ved 

 selve brylluppet, hvilket fremgaar af Frost. XI 4 og, som 

 allerede ovenfor antydet, ogsaa tydeligt nok forudssettes i 

 Gul. kap. 54. Men det tor vel med grund formodes, at det 

 13de aarh.'s danske love i dette punkt ikke linger gjengive 

 den oprindelige ordning. Tor man nemlig gaa ud fra som over- 

 veiende sandsynligt, at ordene „myndse K og „mynd8eng", hvor- 

 ved betegnedes hin ensidige erhvervelsesret til fordel for aegte- 

 manden, maa vaere dannede af „mundr ft ,hvis erlseggelse justmaa 

 have stiftet denne formuesretslige og eventuelle, som ogsaa 

 andre rettigheder for bam, saa bliver det vanskeligt at til- 

 bagevise den foimodning, at myndingen, „erhvervelsen ved 

 mundr", ligesom i Norge, saa og i Danmark fra forst af har 

 vseret knyttet til segteskabets indgaaelse, omend — ligeledes 

 som i Norge — under vilkaar af boras fodsel og overlevelse 

 som endeligt fastslaaende conditio sine qua non. Det vilde 

 jo have vseret alt andet end rimeligt, om en rettighed, der 

 fra ferste fserd af havde vjeret knyttet til hustruerjs dod, 

 skulde have faaet navn efter den form, der benyttedes som 

 uomgjsengelig ved segteskabets stift else, og endnu mere 

 umuligt er det i selve ordet fl mynda3 tt , hvorledes man mi end 

 tanker sig dets afledning, at finde nogen stotte for den op- 

 fatning, at dets oprindelige betydning skulde vaere at erhverve 

 ved arv. I bestemmelserne, som de foreligge i de opbevarede 

 danske love, turde man derfor, medhenblik paa den med den 

 formodede ordafstamning langt bedre stemmende lovregel i 

 de to eiensynligt meget alderdomsagtige, norske lovparagr affer ' 

 have ret til at ane en svsekkelse i jegtemandens oprindelige, 

 ekonomiske rettigheder ligeoverfor hustruen, nemlig en 

 traadt forskydelse af hans adgang til at ^yndse" fra bryl- 

 luppet til hustruens dod. Og til at antage indtraedelsen 



