1889.] De gamle loves mynding. 29 



okonomisk udredsel til fordel for segtemanden — bortseet fra 

 hans adgang til at begjsere faellig — indgik derimod aldeles 

 ikke i ordningen. Dergjaldt for hansvedk. paa detformues- 

 retslige omraade intet do ut dea. Hustruen, som omvendt 

 var den modtagende saavel fra sin giftermaalsmands som fra 

 sin segtemands side, viser sig netop herigjennem at vsere den, 

 til hvis bedste ssereiet med hensigt var bleven oprettet. Men 

 samtidig vidner rigtignok ogsaa den omstaendighed, at hun 

 blot havde en pas si v rettighed til at modtage, ikke en 

 aktiv til selv at yde, om at den bende udviste omsorg bar 

 den snaevre karakter af en koncession til nye anskuelser, hvis 

 fiilde konsekventser endnu ikke paa langt nsBr kunde oversees, 

 end sige traenge belt igjennem. Hvad der paa den anden 

 aide i datidens oine turde have tjent til i ikke ringe grad at 

 overdaskke den ensidigbed, hvormed loven i henseende paa 

 selve eiendomsretten haandhasvede bustruens uafbamgighed, 

 Y ar asgtemandens adgang til, som ovenfor naBvnt, at „rafta eyri 

 kono". Praktisk gjorde denne ret, bvilken ban dog ifolge 

 Frost. XI 5 ogsaa kunde fraskrive sig, hans stilling nogenlunde 

 S^tig og sikkrede ham den personlige overvaegt, som han 

 vanakeUgt kunde undvaare. Ikke desto mindre giver Gul- 

 den os selv et vink, der ikke kan misforstaaes, om, at 

 astrnens saereie i mange tilfselder kunde falde manden be- 

 Gkd. kap. 53 former nemlig sin bestemmelse om 

 ^gteskabsfaellig, som om dette var et til gunst for fflgte- 

 111 and en indfort institut, hvis hensigt det altsaa skulde vsere 

 ^afhjaelpe de med ssereiet forbundne ulemper. „Eigi a 

 1 8 ynia boanda sinum felax u , heder det, og kapitlets 

 ! anordninger forudsaette ligeledes, at det er ham, der 

 j^ker faelliget ivasrksat. Det segteskabelige formuesfasllesskab, 

 jj 0ri ma nden eiede to og hustruen en trediedel, har derfor i 

 ^ 01 £e umiskjendelig udviklet sig som et korrektiv mod ud- 

 el8en af det i menigmands daglige praxis kun lidet be- 

 kv emme saereieinstitut. 



B etragter vi nu imidlertid nsarmere hele dette JBgteska- 



ffl lgende I 



^ e iorn "l yst.-in turd. ! [.rind. Is. i v 



