42 



EBBE HEBTZBEBG. 



[No. 3. 



forstaa: selv om hun dor bornlos (og derfor saameget mere, 

 om der er fselles born). 



I nsermeste sammenhseng med „omynden" staar endelig 

 ogsaa Ostgotalagens „vipermund", hvilket hunkjonsord alle- 

 rede ovenfor indledningsvis er bleven berort. Den var, som 

 nsevnt, et tillaeg, „veder" — lag, fra regtemandens side, der 

 tjente til at foroge hustruens „omynd", naar denne allerede i 

 sig selv var af en vis anseeligere storrelse. Heraf folger strax, 

 at den ikke kan vsere nogen forlioldsvis gammel retsdannelse. 

 Ligesom de tilsvarende norske ydelser „tilgiof" og „pridiungs- 

 auki" maa „vipermund" tilhore den periode, da hustruens 

 saBreie befandt sig i fuld fremvsext. Men denne periode var 

 just den samme, hvori geistligheden bestrsebte sig for at 

 briuge befolkningen til at glemme den hedenske form for 

 segteskabsstiftelsen og derfor omdobte den gamle „mundr w til 

 ngiaf", „vingisef", „morgongijef", „hogsel u o. desl. Intet under 

 da, om et ord, der var i begreb med at gaa ud af brug, ikke 

 lsenger af den slappede sprogfolelse hindredes fra at skifte 

 kjon, isser naar det i denne retning paavirkedes af et na?r- 

 staaende udtryk. Man fastholdt vistnok, at en formuesydelse 

 fra mandens side inden segteskabet burde hede „mundr u , men 

 idet man som specielt modstykke til hustruens „omynd u be- 

 gyndte at paalaegge manden en ny og sserskilt ydelse, erholdt 

 benamielsen herfor i forbindelsen „omynd ok vipermund" o. 

 lign. uvilkaarlig sin sammenhorende mods;etnings kjon. Saa- 

 ledes tror jeg, at forekomsten af femininet „vif>ermund u let- 

 test forklares; det turde v^re en bastarddannelse af meget 

 underordnet vserd. 



Hvad der i de danske provindsiaUoves segteskabsordniog 

 strax falder i oinene, naar den sammenlignes med Ostgotala- 

 gens og endnu mere med de norske retsbogers, er den stren- 

 gere gjennemforelse af formuesfteUesskabet med de af dette 

 flydende konsekventser. Forskningen har imidlertid forlsng* 

 vaeret opmaerksom paa, at ogsaa i Danmark ssereiet pa* et 

 3Bldre udviklingstrin maa have havt et adskilligt sterre raa- 

 derum, end tilfaddet var, da de opbevarede love I 



