50 



EBBE HEETZBERG. 



det havde hidtil vseret segtemandens alene, med andre ord, at 

 det var hans tidligere alteie minus paa den ene side „omyn- 

 den" paa den anden side hans arvejord, 1 som nu gik over til 

 at blive faellig. 



Heller ikke i Danmark omfattede hustruens ssereie den 

 hele medgift, hvorhos der ikke findes noget spor til, at man 

 til fordel for hende har begjaeret en ydelse af segtemanden, 

 svarende til den norske „tilgi6f" eller „f>ri8ungsauki", den 

 svenske „vif>ermund". Ogsaa her maa derfor fselliget vsere 

 bleven anseet som medforende en ny forbedring af hustru- 

 ens okonomiske stilling, og i overensstemmelse hermed lod 

 man heller ikke det ssereie, som nu engang havdes, gaa op i 

 fselliget, omend dettes videre udvikling efterhaanden gjorde 

 ssereiets raaderum mere og mere trangt. Forholdet kompli- 

 ceredes imidlertid i Danmark end yderligere derved, at man 

 fandt ikke konsekvent at kunne indromme hustruen andel i 

 faalliget uden tillige at give bornene samme eller for sonner- 

 nes vedk. en endnu bedre ret. Hustruens retslige stilling 

 havde jo hidtil, bortseet fra det forholdsvis nyindforte sareie, 

 i intet vsesentligt adskilt sig fra dottrenes 2 , men forsaavidt 

 vseret sonnernes betydeligt underlegen, som hun ikke var arve- 

 berettiget. Seet fra denne side var det derfor i virkelighe- 

 den et mindre revolutionaart skridt, naar fsellig skulde ind- 

 fores, at lade dette ogsaa omfatte bornene. Hustruen blev 

 derved trods selve fjellesskabstanken fremdeles ligestillet med 

 dettrene, medens sonnerne, der ved den endelige udskiftning 

 tog sin „mandslod", som var det dobbelte af datterlodden, 

 vedblev at vsere bedre berettigede end hende. Hvad faderen 

 selv angik indskrsenkedes vistnok hans ideelle anpart 1 & ' 

 lesboet herved end mere, end tilfseldet vilde have vaeret, om 



Den sidste undtagelse fremgaar utvivlsomt af Ostgotalagen> ■ ! ; 

 kap. 7, men udtales egentlig intetsteds u 1- • - 

 .Errtab. kap. 3 vidner imidlertid om, at man ved \ 

 foruden arvejorden ogsaa har henlagt hans trselle og gold b» 

 ssereie, hvilket saaledes ganske er bleven svarende til 

 „omynd". „ 

 Hun jsevnstilles endnu i Jydske Lov II 65 med „ m0T ok 



