1889.] PROF . CHR. SMITHS DAGB. PAA BEISEN T. DE CANAKISKE 0ER. 27 



Krog, utilgisengelig uden livor Vandet udlob, malerisk over Be- 

 skrivelse. — Den heele Dal forekom mig trods Navnet et reent 

 Paradiis, det vaere nu deels i Modsaetning med de giennemvandrede 

 Orkener eller det fremkaldte Minde om lignende nordiske Scener 

 foregede Indtrykket, men neppe gives Magen paa Teneriffa. 



2den. Saalangt Vandet raekker at fordeeles, saalangt grenne 

 Viin og Mayshaver. — Siden terrere, bruunere. - Kun Korn i 

 Regntiden, der nu var indhestet. — Saa megen Livelighed og 

 Inde Kilder overalt give, saa er det isaer under den braendende 

 Soel man veed at prise dem. — Man kan ey blive kied af at 

 betragte det dandsende Vand, kiele sig ved en styrtende Kaskade, 

 laeske sig med dens forfriiskende Vaedske. Det alene giver Liv 

 °g Frugtbarhed. Er der en Kilde, er der en Landsbye, en Bsek, 

 en Stad — hvor ingen er, kan endog det fladere bedre Land kun 

 6Dyttes 1 Regntiden til Korn og Figen Traeer, der ey fordre 

 bestandig Vaedske. - Paa Nordsiden maerkes det mindre, hvor 

 kyernes fugtige Sphaere i de midlere Regioner fremavler Skove 

 j£ de luxurierende Krat, Grass og Moss og give disse Egne et 

 eelt eur opaBisk Udseende. Fra dette Belte udfiltres Vandet gien- 

 nem lese Pimpsteen Lag og fremkommer forst som Kilder 

 j!* 1 ' Soen - ~ Saaledes Puertos begge Kilder og det overordent- 



om VSBld V6d Guardaxuelal ~ A £ ua mansa tU Villa 

 ava samles derimod fra de heyere Biergegne — saaledes 

 ^aranhaos og Ramblas. — Saasnart vi havde forladt 



* exes grenne Slette havde vi igien de gamle Scener, torre 

 K ki er ° g Heye ' dybe b yPP^ e Barancos, hvor overalt Euphorbia, 

 h * m ' Cne °rum, etc. udgiorde Vegetationen. Dog give Giederne 

 for en bedre Melk eQ d maaskee nogensteds. Det var vel en Luxus 



melke 8 ' ^ V6d at trseffe en Giedehiord formaaede dem at 

 6 0& S8el ge os den varme Melk. Den er seedere, meere vel- 



* agende end Koens 2 og syntes mig ligne Rensdyrenes. — Ved 

 l 0s y ^ det gamle Isora, 3 traf vi forst igien Vand. — Siden 

 ^^J^stianos havde vi ingen Lavastrem havt at passere; 



