Brochs Studier og Arbeider kom imidlertid snart ind 

 i andre Retninger. De knyttedes mere og mere til de 

 Stillinger, hvori han kom, og de blev mangfoldige som disse. 

 Og han ydede vort Samfund store og uvurderligt vigtige 

 Tjenester, idet han stilte sine mathematiske Kundskaber 

 og Interesser, derhos sin uovertraeffelige Faerdighed som 

 Kalkulator, til dets Raadighed, og just som det traengtes 

 som bedst. 



Han havde ikke lagt an paa nogen Embedsexamen, 

 havde heller ikke ved Hjemkomsten nogen Sikkerhed for 

 snart at naa en Stilling ved Universitetet. Og en Stipen- 

 diatpost kunde blot vsere noget midlertidigt. Naturligt at 

 han da saa sig om efter et Livserhverv, saameget mere 

 som han nu ikke havde alene sig selv at serge for. Og 

 det sker jo under slige Forhold gjerne gjennem en For- 

 ening af flere Stillinger, der hver for sig er usikre og 

 utilstraekkelige. Paa saa mange Maader var Broch derhos 

 nu den rette Mand at ty til. 



Hjemkommen i 1842 fra Udlandet erholdt han altsaa 

 et Adjunktstipendium. Men i Forbindelse med Hartvig 

 Nissen oprettede han snart efter en Skole, der begyndte 

 sin Virksomhed i 1843, og som i lang Tid ned en stor 

 Anseelse. Samme Aar ansattes han tillige som Lserer i 

 Mathematik ved Krigsskolen, og Stipendiet bortfaldt for 

 Aaret 1844. 



I 1847 fratraadte han imidlertid sin Bestyrerpost ved 

 Nissens Latin- og Realskole, og efterat have underkastet 

 sig Doktorgraden knyttedes han atter som Stipendiat til 

 Universitetet. Det felgende Aar, 1848, oprettedes der 



