49 



til den ändan, för allmänhetens tjenst upsätta en fullständig för- 

 teckning på Böckren och en numerär på de andre samlingarne, ty 

 annorlunda kunde den omöjeligen göras. Just i det samma anmä- 

 ler sig, genom Bref till Hr. Professor Acrel, en Med. Doctor^ i 

 London, vid namn Smith, såsom köpare. Des åstundan föredrogs 

 genast Sterbhuset af bemälte Professor, med föreställning huru för- 

 delaktig denna handel skulle blifva. Sterbhus-Interessenterna tillika 

 med Curatorerna, Professorerne Floderus och Ekman, gingo då 

 om denna sak i samråd och pröfvade visligen nödigt, at innan et 

 sådant steg vidtogs, borde Hans Excellence Academie Cancelleren 

 föreställas, om icke Kongl. Academien til åminnelse af en så hed- 

 rande Ledamot som Arch. Linné samt nytta och prydnad för när- 

 varande och tilkommande tider, borde inlösa dessa dyrbara sam- 

 lingar. H:s Excellence svarade, at han kände deras värde mera, 

 än han ville råda Academien at uppoffra en så stor summa til 

 deras inköpande, hvilket icke annat kunde än medtaga för mycket 

 af Academiens tilgångar, som äro nog nödige til så många andra 

 utgifters bestridande, at detta vore en lärd luxe m. m. Men Prof. 

 Acrel skyndade på, med tilsägelse at om icke ofvannämnde köpare 

 snart finge svar, sloge han hela handeln ur hugen, och sterbhuset 

 kunde befara at få behålla detta stora penningevärde. Men ännu 

 borde man göra et försök til deras bibehållande inom fädernes- 

 landet, och det på högsta ort. Hans Kongl. Maj:t var olyckligt vis 

 på sina utländska resor stadd under denna tiden, och måste de 

 således engagera sig hos Statsecreteraren Schröderheim med sin 

 förfrågan om icke han ville expediera Bref til Kongl. Maj:t och 

 sondera om icke han åstundade köpa in samlingarna til förenande 

 med sina. Häruppå kom icke svar, utan skref fru Archiatrinnan 

 sjelf Hr Schröderheim til i samma ämne, hvarpå svar ankom at H:s 

 M:t icke funne sig uti en sådan handel. Förmodeligen har konungen 

 aldrig blifvit tilspord. Baron Alströmer hade väl velat bli ägare 

 af dessa sköna skatter, men efter Prof. Acrels utsago, icke våga 

 den summa, som af Ängelsmannen var buden. Hr Prof. Linnés^ 

 Herbarium tilkom dock honom i afräkning på någon skuld, som 

 varit dem emellan. Således var intet försök öfrigt til deras bibe- 

 hållande inom fäderneslandet, utan blef emellan Prof. Acrel och 

 sterbhuset utländska handeln afsluten och alla samlingarna löste 



^ Bör vara studerande. Not af ntg. 

 2 D. ij-.s. Not af utg. 



Svensk Botanisk Tidskrift 1916. 



4 



