51 



underrättad om denna handel, hvilket ju äfven synes sannolikast. 

 Detta tyckes också framgå af uppgiften om den kurir, som konun- 

 gen efter sin hemkomst skulle ha sändt till Dalarö för att hejda 

 skeppet. MöjHgt är emellertid, att historien om denna kurir blott 

 är en förväxling med den äfven af Fries (1. c. s. 422 — 423) rela- 

 terade skrifvelsen från studenten Dahl till K. Maj:t med begäran 

 att låta reklamera nämnda samling »icke allenast i Stockholm, 

 utan ock ifrån det Skepp, uppå hvilket den kunde vara inlastad» 

 och K. Maj:ts åtgärd med anledning häraf att infordra ett — f. ö. 

 ännu bevaradt — intyg från sjötullskammaren, livar uti upplyses, 

 att fartyget med samlingarna på utgående redan passerat Dalarö 

 och att det sålunda var för sent att nu göra något åt saken. 



Af ett visst intresse är äfven brefskrifvarens uppgift på ett ställe 

 i brefvet, att kanslirådet Alströmers anbud enligt Acrels utsago 

 understeg det engelska, medan det på ett senare ställe däri förtäljes, 

 att »Alströmer säger sig hafva budit lika mycket^ som Ängländaren 

 och des Commissionaire Candidaten Dahl påstår at han yttrat det 

 för D. Smiths ombetrodde» (Acrel?), »men det ärkännes icke» (af 

 denne). Denna motsägelse förklaras delvis af det kända för- 

 hållandet, att Dahl vid en senare tidpunkt för egen räkning sökte 

 förvärfva de värdefulla samlingarna för medel, som han erhållit 

 genom Göteborgsköpmannen J. Mauhle, hvarför Dahl ock var an- 

 gelägen, att icke »Alströmarna fått (= skulle få) veta det eller 

 någon annan innan köp är giort» (Fries 1. c. s. 422). Men — 

 såsom ock Fries på samma ställe påpekar — löses dock icke 

 härigenom motsägelserna beträffande de svenska och engelska an- 

 budens Hkhet eller olikhet, då Dahls och Acrels påståenden i 

 fråga om denna sak stå emot hvarandra. 



Beträffande vidare den »fullständiga förteckning på Böckren och 

 en numerär på de andre samlingarne», som omnämnes i brefvet, 

 har en handskrifven »numerär» af Acrel blifvit öfversänd till Smith 

 (jfr Fries 1. c. s. 418). Däremot tyckes denna katalog ej då ha 

 blifvit befordrad till trycket trots curatorernas yrkande härpå och 

 Acrels löfte »at låta renskrifva och trycka densamme».^ Enligt 

 benäget meddelande af Linnéforskarna bibliotekarien J. M. Hulth 

 och professor T. Tullrerg är någon dylik »fullständig förteckning» 

 ej känd och finnes ej heller i manuskript i Linnean Societys ägo i 

 London, en verklig förlust för Linnéforskningen. 



^ Kursiveradt af förf. 



- Jfr emellertid Fkies 1. c. p. 428 och not 2. 



