104 



beskrifningar lämnas af talrika arter, som enligt författarens åsikt böra 

 kunna där i en framtid påträffas eller som äro de för florområdet 

 kända arterna närstående. I denna deskriptiva del står förf. på hepatiko- 

 logiens nuvarande ståndpunkt och kommer äfven med många nya uppslag, 

 som helt visst komma att vinna beaktande; i detta afseende får jag en- 

 kannerligen framhålla hans behandling af det kritiska släktet Cephaloziella. 

 För de olika arternas variationsamplitud redogör förf. utförligt, hvarvid 

 talrika varieteter beskrifvas, däribland ganska många, som af förf. härmed 

 för första gången uppställas, nämligen Riccardia simiata var. siibmersa; 

 Haplozia cordifolia var. gracilis; Jiingermania Miielleri var. latifolia; 

 Diplophylleia albicans var. secunda, var. reciirvans och var. elegans; Mar- 

 tinellia irrigua var. viridis, var. ambigiia, var. picea och var. siibconvexa^; 

 Martinellia gracilis yar.condensata,Odontoschisma deniidatiim var. iimbrosiim, 

 Cephaloziella divaricata var. polijantha, var. ericetoriim och var. paliidosa: 

 Kantia trichomanis var. intermedia. Genom de af förf. ritade instruktiva 

 textfigurerna af alla de danska arterna underlättas dessas igenkännande i 

 hög grad. 



Lefvermossornas geografiska utbredning inom florområdet behandlas 

 mera knapphändigt, då förf. ej, förutom livad Färöarne beträffar, kritiskt 

 genomgått det rikliga material, som hnnes i det botaniska museet i Köpen- 

 hamn. För många arter anges blott, att de äro mer eller mindre allmänna 

 i hela florområdet eller i någon del däraf. Vid sällsj^ntare arter angifvas 

 fj^ndorterna och dessa uppgifter äro ganska lärorika. De visa, att det 

 yndige Danmark (Jjdland med närliggande öar) med dess höga kultur och 

 väl mj^cket just genom denna har föga rum öfrigt för en rikare moss- 

 växtlighet; så äro t. ex. många på den Skandinaviska halfön mer eller 

 mindre allmänna mossor i den nämnda delen af Danmark stora sällsj^nt- 

 heter, så t. ex. Martinellia undulata, il/, purpiirascens, Jungermania 

 longidens, Saccogyna graveolens o. s. v., som där påträffats blott på en- 

 staka lokaler. De antyda ock, huru utomordentligt stort det bidrag är, 

 som förf. själf lämnat till utredningen af mossornas utbredning i Danmark, 

 hvilket framgår t. ex. af de många arter och varieteter, som han ensam 

 eller först påvisat för detta land; men dessa uppgifter visa därjämte, att 

 det under tidernas lopp funnits ganska många bryologiskt intresserade 

 danska botanister, främst bland dem Th. Jensen. Helt säkert skulle en 

 kritisk genomgång af det danska mossmaterial, som ej än blifvit granskadt, 

 lämna en i växtgeografiskt hänseende värdefull efterskörd; en sådan kritisk 

 genomgång är emellertid, såsom ref. vet af egen erfarenhet, mycket tids- 

 röfvande, och det har därför nog varit klokt af förf. att ej ge sig in på 

 detta dryga arbete, hvilket kanske med flera år fördröjt hans publikation. 

 Specialuppgifterna visa ock huru olika florområdets tre delar, Bornholm, 

 hvars berggrund till största delen består af urberg, med dess mera östliga 

 flora, Jylland med närliggande öar, där urberggrunden ej träder i dagen, 

 och Färöarna med deras atlantiska flora, i bryologiskt hänseende äro; det 



^ I ett tillägg hänför Jensen dessa varieteter af M. irrigua till den nybeskrifna 

 arten M. pcdudicola (K. Muller 1915); till M. irrigua skulle så enligt K. Mullers 

 nya begränsning af denna art höra endast den form, som Jensen kallat M. curfa 

 var. viriclissima K. Muller 1905. 



