114 



en redogörelse för KinnekuUes fanerogamer och ormbunkar och 

 sedermera 1876 i K. Vet.-Akad:s Förhandhngar pubhcerade en annan, 

 afhandlande »Växtligheten på Västergötlands siluriska berg med 

 särskild hänsyn till mossvegetationen»; 1854 utgaf A. J. Sahlén 

 »Wenersborgs Flora», för hvilken Halle- och Hunnebergs växter 

 utgöra det värdefullaste underlaget, och öfver Billingens och Sköfde- 

 traktens fanerogamer och ormbunkar upprättade E. J. S. Linnars- 

 SON 1883 en utförlig förteckning, som grundar sig på mångåriga 

 studier och noggranna iakttagelser. Äfven öfver andra delar af 

 provinsen hafva efter hand af olika personer speciallistor samt redo- 

 görelser af flera slag upprättats. En fullständig, sammanfattande 

 förteckning öfver Västergötlands intill år 1902 kända fanerogamer 

 och kärlkryptogamer publicerades samma år af den intresserade 

 och framstående kännaren af pfovinsens flora, kyrkoherden i Björ- 

 säter, kontraktsprosten Au g. Rudberg, hvilken äfven i företalet till 

 detta arbete sammanfört och i kronologisk följd sammanställt de 

 flesta botaniska afhandlingar och uppsatser, som haft något att göra 

 med det egentliga Västergötlands flora. 



Trots allt som gjorts återstå dock säkerligen både många och 

 ansenliga delar af provinsen, i hvilka floran tills dato är föga eller 

 alls icke känd. En sådan »hvit fläck» på Västergötlands botaniska 

 karta har jag trott mig finna i det område, som här nedan skall 

 behandlas. Det är de båda socknarne Undenäs och Tived, belägna 

 i landskapets nordöstra del. Dessa bilda tillsammans ett område, 

 hvilket, i stort sedt, begränsas af sjöarne Unden och Viken i väster 

 och af Vettern i öster och som från Nerikesgränsen i norr når till 

 Karlsborg och Vaberget i söder. I verkligheten sträcker sig dock 

 området något utom dessa gränser; sålunda ligga såväl nära hälften 

 af den halfö, hvilken omslutes af Viken, som nordligaste delen af 

 Vaberget inom Undenäs. 



Af de till ett 80-tal uppgående afhandlingar och uppsatser, hvilka 

 Rudberg i sin nyssnämnda »Förteckning» uppräknar såsom spe- 

 ciellt behandlande Västergötlands flora, är det endast en, som berör 

 detta område, nämligen den lilla kortfattade antydan om den märk- 

 liga fanerogamvegetationen närmast kring Bölets^) brunstensgrufvor 

 i Undenäs s:n, som af mig efter mina dittills gjorda, skäligen ofull- 

 ständiga anteckningar nedskrefs 1889 och som finnes intagen i Bot. 



^) Detta gårdsnamn har ibland — särskildt under föregående århundrades första 

 hälft — äfven stafvats »Böhlet». 



