115 



Notiser för 1891. För hela det öfriga Undenäs liksom för Tived är 

 hittills nästan intet publiceradt (om man bortser från några enstaka 

 lokaluppgifter i Rudbergs arbeten). Det är nu flera år sedan min 

 uppmärksamhet kom att närmare fästas härpå, och då jag har all- 

 deles särskild anledning att intressera mig för denna hygå, i hvilken 

 jag tillbragt största delen af min barndom, har jag ansett det vara 

 så att säga min skyldighet att söka bringa till stånd en uppteck- 

 ning af områdets åtminstone högre växter. Under de 4 senaste 

 somrarne har jag därför upprepade gånger besökt Undenäs och 

 Tived, därstädes företagit exkursioner till en mängd platser under 

 olika delar af sommaren och härunder upptecknat så mycket jag 

 kunnat komma öfver. Den förteckning, jag alltså efter hand upp- 

 rättat och som härmed offentliggöres, är nog likväl långt ifrån full- 

 ständig. Området är nämligen ej blott tämligen betydande, utan 

 äfven på grund af den delvis mycket oländiga terrängen svårt för 

 en enda person att i detalj genomforska. Särskildt vill jag fram- 

 hålla, att de mest otillgängliga delarne — nordöstra Undenäs och 

 östra Tived — sålunda äro mycket ofullständigt undersökta. Unde- 

 näs, som är den större af de båda socknarne, har enligt Sveriges 

 Officiella Statistik en areal af något mer än 350 kvadratkilometer, 

 hvaraf dock 63 utgöras af vattenytor; Tiveds ytinnehåll är mindre, 

 nämligen omkring 150 kvadratkilometer, af hvilka ungefär 30 kv.- 

 km. komma på vattendragen. 



Det allra mesta af Tived och en god del af Undenäs tillhöra den 

 stora obygd, som är känd under namnet Tiveden. Här växla i 

 regeln skogar och skogklädda åsar med småsjöar och en massa 

 sumpmarker af varierande utseende; särskildt gäller detta om om- 

 rådets nordliga del. Naturen synes ofta storslagen, hälst när man 

 från någon lämplig utsiktspunkt kan blicka ut öfver ett större om- 

 råde; det hela ger intryck af ett stycke Norrland. De förhärskande 

 bergarterna äro dels en ofta tämligen grofkornig granit, dels en grå 

 granitisk gnejs, medan de lösa jordlagren till största delen utgöras 

 af sandiga, steniga eller blockuppfyllda moräner. Endast här och 

 där å lågt belägna marker träffas något lera, såsom t. ex. i den 

 breda dalsänkan, som från Viken i nordlig riktning går upp förbi 

 Undenäs kyrka, vid Bocksjö och å några få andra ställen. Jord- 

 månen är således öfvervägande mager, i bästa fall en mer eller 

 mindre sandblandad mylla. Också är den odlade jorden inom de 

 båda socknarne ringa i förhållande till den icke uppodlade. Rimligt- 

 vis kan icke floran under dessa förutsättningar utmärka sig genom 



