116 



någon högre grad af omväxling, om den också, som vi skola få se, 

 på enstaka punkter har åtskilligt af intresse att erbjuda. 



Skogarne utgöras till öfvervägande del af tall och gran, oftast i 

 blandning med hvarandra. Egentlig gammal urskog torde ej finnas 

 någonstädes numera; afverkningen i förening med skogseldar har gjort 

 slut på densamma troligen före midten af föregående århundrade. 

 Några särskildt anmärkningsvärda former af barrträd äro veterligen 

 ej iakttagna; af ormgran (Picea excelsa f. virgata) finnes dock ett 

 individ sydväst om Igelbäcken invid den till Bocksjö ledande vägen. 

 Ett granträd af mindre vanlig habitus och, efter hvad som upp- 

 gifves, af mycket hög ålder finnes vid Thorsjöliult i Undenäs. Den 

 ej särdeles höga, men ganska omfångsrika stammen hos denna 

 gran bär en pyramidlik, nedtill väldigt omfångsrik krona; hufvud- 

 stammens grenar, af hvilka de nedre äro ansenligt grofva, äro alla 

 utan undantag bågformigt böjda och starkt uppåt riktade, hvar- 

 igenom trädet erhållit ett högst egendomligt utseende. Af områdets 

 många storvuxna enar är väl den vid Lilla Björstorp i samma 

 socken den märkligaste (växer fristående i en åker strax öster om 

 gården). Trädet är ej högt — har en afrundad krona — men stam- 

 men mäter vid brösthöjd ej mindre än 110 cm. i omkrets; säkert 

 är denna en, som, efter hvad gammalt folk meddelat, ej nämnvärdt 

 skiftat utseende under en mansålder, en af de äldsta inom pro- 

 vinsen. Någon idegran finnes icke inom området. Detta träd 

 torde för öfrigt ej längre förekomma i vildt tillstånd inom det egent- 

 liga Västergötland. Rudberg uppger visserligen Taxus haccata 

 från en grannsocken till Undenäs, nämligen Ransberg, där den 

 skulle växa vid Lilla Marhult, men ganska säkert föreligger här ett 

 misstag. Förliden sommar (1915) besökte jag denna trakt i S3^fte 

 bl. a. att konstatera ifrågavarande uppgifts riktighet. Vid skog- 

 vaktarbostället nära Lilla Marhult påträffades i kanten af den där- 

 städes befintliga barrskogen omkring ett 20-tal individ af Abies 

 pectinata, hvilka för åtskilliga år sedan där inplanterats af en jäg- 

 mästare i orten; tydligen beror uppgiften i Rudbergs »Förteckning» 

 på förväxling mellan denna art och idegran. Hvarken den nuva- 

 varande skogvaktaren eller hans far, som tidigare innehaft tjänsten 

 under 18 år och därunder grundligt genomströfvat trakten i alla rikt- 

 ningar, hade från detta område någon som hälst erfarenhet af idegran. 



