118 



vid Fårdala (jfr H. Witte, Om Falbygdens vegetation) äro an- 

 märkta, förekomma ej här. De största observerade almarne växa å Va- 

 bergets norra sluttning ofvanför gården Lilla Vaberget; en af dessa 

 hade d. ^Vs 1915 vid brösthöjd en omkrets af 245 cm. — Lönnen, 

 som är känd från 16 platser i Undenäs och 11 i Tived, visar 

 mindre frekvens än ask och lind. 



Karta 1. Fyndlokaler för Älmis incana (•) och Betula ncma {-{-). 



Oxeln är ganska allmän inom området, likaså de mindre an- 

 märkningsvärda träden rönn, häggoch sälg. Vid Sättra i Undenäs 

 fann jag 1912 några oansenliga buskar af en Sorbus, som vid när- 

 mare undersökning befanns vara den sällsynta hybriden mellan 

 rönn och oxel, förut känd endast från Vämö i Blekinge samt från 

 Alleberg i Västergötland; exemplaren voro sterila, men bladen 

 öfverensstämde väl med den rönnoxel, som lektor Johan Erikson 

 beskrifvit i Bot. Notiser f. 1900 och i Fauna och Flora f. 1913. — 

 En .So/'/7HS-form af ganska märkligt utseende iakttog jag förtiden 



