126 



upplåtits till betning och som nu håller på att öfvergå till hagmark. 

 Ingenting synes under sådana förhållanden motsäga den möjlig- 

 heten, att murgrönan å den säkerligen förut trädlösa kullen kan 

 ha förefunnits sedan lång tid tillbaka. I hvarje fall erbjuder dess 

 förekomst här mycket stort intresse. Närmast kända lokal för 

 Hedera Helix är Omberg på andra sidan Vettern (3 mils afstånd). 

 I Västergötland är vild murgröna en stor sällsynthet och särskildt 

 är att märka, att den, såvidt bekant, fullständigt saknas i landska- 

 pets östra del, för hvilken alltså Bölet blir den åtminstone hittills 

 enda kända lokalen. För hela provinsen uppgifver Rudberg blott 

 7 växtställen, af hvilka de båda nordligaste ligga i Björsäter och 

 Lugnås, sydväst om Mariestad och närmare 6 mil fågelvägen från 

 Bölet. En del gamla uppgifter om Hedera å Billingen (hvarifrån 

 den sedermera försvunnit). Halleberg etc. i förening med den nu- 

 varande utbredningen synas tala ganska bestämdt för, att mur- 

 grönans förekomst inom landskapet ursprungligen varit bunden 

 uteslutande vid silurbergen. 



Ännu en inom ifrågavarande område högst ovanlig buske är att 

 anteckna från Bölet, nämligen Corims sangiiinea. Denna upptäcktes 

 först förliden sommar, då jag under den sista af mina exkursioner 

 därstädes helt oförmodadt påträffade trenne buskar — två medel- 

 stora och en mindre — i grannskapet af Ängagärdet. De växte i 

 omedelbar närhet af hvarandra och skyddades dels af en gärdes- 

 gård, dels af andra buskar, som skymde dem, så att de ej voro 

 lätta att se. Liksom murgrönan förekommer benkornellen i A^äster^ 

 götland hufvudsakligen inom silurtrakterna; i norra delen af land- 

 skapet är den hittills känd endast från Hassle, som bildar en af 

 punkterna på dess nordgräns i vårt land. 



Hvad örtvegetationen angår har den i allmänhet en mera mager 

 än rik prägel, en naturlig följd af den förut antydda, merendels 

 karga jordmånen. Särskildt i skogarne och hagmarkerna möter en 

 oftast skäligen fattig och enformig flora. Dock finnas här och hvar 

 ängsområden, där växtligheten på ett för ögat behagligt sätt bryter 

 af mot den gängse enformigheten. Dessa lokaliteter sammanfalla 

 vanligen med förekomsten af ädla löfträd, så att där dessa uppträda 

 - i någon större mängd plägar ängens flora äfven hvad örtvegetationen 

 angår vara bättre utvecklad. Främst bland dessa ängsområden äro 

 då att nämna dem kring Bölets numera ej längre bearbetade gruf- 



