134 



Yorna, endast en mindre del ligger öster därom sträckande sig ned 

 till Vetterns strand. Medräknas till Bölet det i petrografiskt hän- 

 seende likartade området kring Klampabron, få dessa ängar en 

 sammanlagd längd af något mindre än V* mil, medan bredden icke 

 på något ställe torde öfverskrida 1 kilometer. Inom detta jämfö- 

 relsevis oansenliga område träffas allt hvad Undenäs har att er- 

 bjuda af löfträd och anmärkningsvärdare buskar — undantagandes 

 Cratccgm Oxijacantha och Salix hastata — och dessutom ett bety- 

 dande antal örter, som tills dato ej blifvit funna i nordöstra Väster- 

 götland annorstädes än här. Och ändå rikare har i en förgången 

 tid dessa ängars flora med all säkerhet varit; många tecken 

 tyda på, att åtskilliga af de s. k. »rara» växterna här endast äro 

 de sista spillrorna af en numera tyvärr, om ej alldeles försvunnen, 

 så åtminstone starkt decimerad växtlighet. 



Att jordmånen vid Bölet måste vara en annan än den i Undenäs 

 vanligen förhärskande ligger i öppen dag. Den i trakten gängse 

 bergarten, en grå granitisk gnejs, är här ersatt af tunnskiffriga berg- 

 aiier, nämhgen efter hvad statsgeologen dr H. Johansson, hvilken 

 under sommaren 1914 studerat traktens petrografi, benäget med- 

 delat mig, dels en lös, delvis talkig kloritskiffer, som uppkommit 

 genom omvandling af en till samma gnejsformalion hörande amfi- 

 bolitisk grönsten, dels nästan lerskifferartade bergarter, som anses 

 på likartadt sätt uppstått af den omgifvande gnejsen. Dessa skiffrar 

 ha inom ängsområdena gifvit upphof till en del terrassformiga af- 

 satser med brant stupande ski fler väggar. Och dessa afsatser jämte 

 de mellan dem liggande partierna är det, som hysa Bölets säregna 

 flora. Hvad det egentligen är för ämnen i skiffrarne och den från 

 dem härstammande förvittringsjorden, som framkallat växtligheten, 

 har hittills ej varit fullt klart. Att döma af florans karaktär (se 

 nedan) borde det vara kalk, men några kalkstenslager äro ej an- 

 träffade hvarken vid Bölet eller i trakten närmast däromkring. 

 Emellertid har dr Johansson vid företagen närmare undersökning 

 af ett antal bergartsprof från ängsområdena funnit, att bergarterna 

 innehålla ett sannolikt dolomitiskt karbonatmineral. Visserligen är 

 denna karbonathalt ej stor — den torde nämhgen sällan öfverstiga 

 5 96 af hela bergartsmassan — men den kan dock tänkas märkbart 

 influera på grundvattnets sammansättning äfvensom markbildnings- 

 processen och därigenom kraftigt bidraga till många af de här före- 

 kommande växternas trefnad. 



* Ser man något närmare på Bölets flora, är det ett drag hos den- . 



