276 



viert werden, indem man vor dem Einlegen der Pflanzen das Papier 

 dort, wo die Blumen zu liegen kommen, sowie die Blumen selbst, reich- 

 lich mit feinst pulverisiertem, reinem Chlornatrium gleichmässig bestreut, 

 am besten mittels eines feinen Siebes. Auf diese Weise präparierte Blu- 

 men von C. Mayi, die sonst sich äusserst leicht verfärben, haben mehr 

 als 8 Monate ihre schöne natiirliche Farbe tadellos behalten. 



Durch anhaltendes Kochen in Wasser kann man bekanntlich die Na- 

 deln an den Fichtenzweigen erhalten. Durch Zusatz von verschiedenen 

 Ghemikalien kann man die Kochdauer beträchtlich herabsetzen. Die 

 besten Resultate erhält man durch Kochen der Zweige in einprozentigen 

 Lösungen saurer Salze während einer halben Stunde, z. B. Chromalaun, 

 Kaliumbisulfat und Zinksulfat; auch Chlorbarj^um giebt ganz gute Prä- 

 parate. Dazu kommt noch, dass die Nadeln durch dieses Verfahren eine 

 schönere grune Farbe bekommen als durch einfaches Kochen in Wasser. 

 Durch Kochen in alkalisch reagierenden Lösungen bleiben die Nadeln 

 zwar gut an den Zweigen häften, verfärben sich aber leicht ins bräun- 

 liche. 



G. Lagerheim. 



Angående Scolopendriums förekomst på Stora Karlsö. 



Att Stora Karlsö är en gammal fj^ndort för Scolopendrium torde vara 

 mindre kändt. Någon publikation därom finnes mig veterligen ej. Såsom 

 i en i följande häfte af Svensk Bot. Tidskrift utkommande uppsats (Bi- 

 drag till Sveriges ormbunksflora III) angifves, har den emellertid tagits 

 därstädes af förre läraren vid Visby läroverk Oskar A. Westöö. Det 

 material, som föreligger i Riksmuseums herbarium med af Westöö egen- 

 händigt skrifven etikett: »Scolopendrium Phyllitis. Stora Karlsö. Westöö», 

 utgöres af dels ett yngre exemplar med 10 omkring 15 cm. långa, i kan- 

 ten svagt undulerade blad, dels ett äldre (inkl. skaftet) 28 cm. långt 

 samt rikligare än det förra sporbärande blad. Enligt afstämpling å 

 etiketten ha exemplaren tillhört professor J. E. Areschoug. Tyvärr 

 finnes ingen anteckning rörande insamlingstiden. Jag har dock anledning 

 tro, att denna kan förläggas till senare delen af 1870-talet. År 1882 del- 

 gaf mig nämligen en några år senare afliden studiekamrat J. H. Snö- 

 bohm, att han som skolyngling åtföljt W^estöö till Karlsöarna för att bi- 

 träda med insamling af växten i fråga. Väl erinrar jag mig härvid hans 

 lifliga skildring, huru han vid ett tillfälle på ett mycket äfventyrligt sätt 

 med hjälp af en lina firades ned för en klippvägg och sålunda lyckades 

 nå den ögonfägnande växten på en svårtillgänglig plats. Om denna lo- 

 kal är densamma, som den af Bengt Berg njdigen angifna (Stora Karlsö. 

 En bok om havets fåglar. Stockholm 1915), vågar jag ej afgöra, men af 

 de rätt samstämmande skildringarna att döma, torde det kanske ej vara 

 uteslutet. 



H. V. Rosendahl. 



