351 



Men alltid skapar hvarje olikhet i ett växttäckes sammansättning 

 »eo ipso» någon olikhet i fråga om de yttre villkor, under hvilka 

 de enskilda växtindividen lefva. Jag kan hänvisa till konkurren- 

 sen mellan dessa senare (eller deras delar), till t. ex. ett högre vege- 

 tationsskikts inverkan på ett lägre eller till växttäckets inflytande 

 (af olika slag) på markens vattenhalt o. s. v. 



Att beståndet äfven varaktigt kan förändra ståndortens karaktär 

 (t. ex. genom bildning af humusämnen och i samband härmed stå- 

 ende processer), är allmänt bekant. En ömsesidig växelverkan äger 

 -alltså rum. 



En fullt naturlig klassificering af ett områdes växtsamhällen kan 

 naturligen ernås, först sedan dessas ekologi är något så när full- 

 ständigt känd. Då bör denna sistnämnda också så allsidigt som 

 möjligt bilda grundvalen för grupperingen. Då har man att ta 

 hänsyn till såväl ståndortens natur som själfva vegetationens sam- 

 mansättning. För närvarande står man emellertid så långt ifrån ett 

 sådant slutmål, att man måste nöja sig med mer eller mindre arti- 

 ficiella grupperingar, som likväl bli naturliga i samma grad, som 

 man hxkas utvälja goda grundläggande synpunkter. 



Särskildt på grund af Warmings utomordentliga betydelse inom 

 modern växtgeografi vilja de flesta nutida forskare låta ståndortens 

 beskaffenhet lämna den första indelningsgrunden vid växtsamhälle- 

 nas gruppering. Af det nyss sagda torde redan framgå, att jag icke 

 kan dela denna uppfattning. De hittills gjorda försöken i afsedd 

 riktning kan jag ej heller betrakta såsom särdeles lyckade. För- 

 fattare, som undersökt vissa sidor af ståndorternas egenskaper och 

 härvid utfört i och för sig synnerligen värdefulla detalj iakttagelser, 

 frestas alltför lätt att i högsta grad öfverskatta betydelsen af den 

 analyserade faktorn och att nära nog betrakta denna såsom ensam 

 utslagsgifvande. Och dock kan det mycket väl inträffa, att dess 

 verkliga betydelse är mycket underordnad. De iakttagna företeel- 

 serna äro kanske endast ett utslag vid sidan af andra för växttäcket 

 mycket viktigare verkningar af helt andra faktorer, som tills vidare 

 -äro alldeles obekanta eller endast i största allmänhet låta sig anas. 

 Därför sväfva enligt min uppfattning indelningar af växtsamhällena, 

 där hufvudvikten lägges vid en eller flera ståndortskaraktärer, tills- 

 vidare i alltför hög grad i luften. Det enda för närvarande lämp- 

 liga tillvägagångssättet blir därför att utgå från det direkt iakttag- 

 bara, nämhgen vegetationen själf 



Klarare och skarpare än någon före honom har R. Hult (1881) 



