356 



förändringar knappast har att söka någon praktisk utgångspunkt 

 för beliandlingen af ett områdes nutida vegetation. 



Den »engelska skolan» framhäfver likaså de utyecklingshistoriska 

 synpunkterna mycket starkt, men på ett annat sätt. Hela dennas 

 uppfattning är uppenbarligen framkallad af de särskilda förhållan- 

 dena inom dess arbetsområde. Inom Storbrittanien och Irland 

 gifves det ju knappt en enda fläck, som icke bär de mest tydliga 

 spår af inflj^telser från den mänskliga kulturen. Skolans formations- 

 och associationsbegrepp äro på det mest tydliga sätt betingade här- 

 af. Associationerna (»progressiva» och »retrogressiva») utgöra näm- 

 ligen för densamma en serie utvecklingsfaser, som utan afsevärda 

 förändringar af de ekologiska betingelserna äga rum inom en snäft 

 begränsad ståndortsklass. Hela denna serie benämnes formation, 

 där jämviktsläget företrädes af en »chief-association» (jfr härom 

 t. ex. Moss 1910, s. 36). Jag erkänner också villigt det berättigade 

 i sådana synpunkter, när man har att göra med vegetationstyper, 

 som relativt nyligen varit utsatta för våldsamma ingrepp af ett eller 

 annat slag, de må nu komma från naturen själf (t. ex. skogseldar) 

 eller från människans sida (t. ex. skogsafverkningar, uppodlingar 

 o. s. v.). Men i dylika fall kan det starkt ifrågasättas, om de 

 förekommande utvecklingsstadierna verkligen böra betraktas 

 såsom associationer. T. ex. Braun (1915, s. 45) synes i alla 

 händelser icke vilja göra detta, , då han betecknar associationen 

 såsom »eine in sich abgeschlossene, mit den Aussenfaktoren im 

 Gleichgewicht stehende Pflanzengesellschaft». Men äfven om man 

 hyser en sådan uppfattning, så kan man mycket väl erkänna 

 en vegetationstyp, hvars hela existens är beroende på vissa kulturella 

 inflytelser, såsom en association. Ett n^^tt jämviktsläge kan vara 

 utbildadt, t. ex. med hänsyn till årligen återkommande slätter eller 

 dyhkt. 



Med det slag af utveckling, som äger rum efter en skogsbrand 

 och andra analoga fall, får man emellertid icke förväxla den, som 

 försiggår t. ex. vid igenväxningen af en sjö eller vid utvecklingen 

 af vegetationen på en myr från våtare till torrare stadier. I senare 

 fallet är det en förändring af ståndorten, som medför en sådan äfven 

 af vegetationen. I förra fallet är det framför allt fråga om en sträf- 

 van att återvinna ett genom våld rubbadt jämviktsläge, medan stånd- 

 ortsförändringarna äro af vida mera underordnad betydelse. 



Huru jag i princip uppfattar associationsbegreppet, torde af det 

 föregående framgå tillräckligt tydligt. Huru saken i praktiken kan 



