^67 



fertila men dåligt utbildade exemplar pä björk. Äfven vid Hindås 

 har jag hittat ett exemplar af liknande utseende, och den torde ej 

 heller där förekomma i någon större mängd. Dess egentUga ut- 

 bredningsområde, som i närvarande stund är ytterst ringa kändt, 

 torde vara mera förskjutet, åt norr. 



P. prolixa (Ach.) Nyl. föredrager solöppna klippor och träffas där- 

 för icke gärna på deras nordsida. Den går ned till stänkbältet vid 

 stranden och bildar P. saxa///zs-formationens yttersta utpost, växande 

 tillsammans med Rhizocarpon sp. och Lecanora atra. Exemplaren 

 bli här ej så stora, omkring V2 dm. i diameter, tätt tryckta till 

 hällen och med bortfallande inre del, så att exemplaret får formen 

 af en bred sluten eller genom styckens bortfallande öppen ring 

 (Dragsmark; Göteborg). Den träffas sedan på klippor i alla höjdlägen 

 upp till de högsta topparna, där den genom rikedom på näring genom 

 fågelexkrement kan bli mycket yppig. Från alla de klippor, som när- 

 mare granskats, finnes den antecknad. Den växer också gärna ym- 

 nigt just vid afloppsrännorna från dylika toppar eller bildar nära 

 sluten formation på ett cznerea-underlag i närheten af vägar eller 

 fält (Dragsmark). Den torde därigenom kunna sägas höra till de 

 nitrofila lafvarna, hvilket ytterligare bestyrkes af dess ymniga före- 

 komst på ej för fuktiga sippervattensytor. Denna art hör till de 

 mest variabla Par/ne/za- arterna på västkusten och hyser kanske 

 inom sig en del ännu ej utredda former. 



Oftast träffas den fertil. 



Vid undersökning af de insamlade pro/zxa-arternas klorkalkreak- 

 tion, visade det sig, att ingen af dem kunde hänföras till var. 

 Delisei Duby. 



P. prolixa (Ach.) Nyl. var. isidiotyla (Nyl.) träffas här liksom i Stock- 

 holmstrakten på liknande ståndorter som hufvudarten och blandad 

 med denna, utan att man kan finna någon yttre orsak till den 

 starka isidiebildningen. Förekomsten af apothecier tyckes icke lida 

 något betydligare intrång genom isidiebildningen, enär man ofta 

 trätfar fertila exemplar med rikliga isidier. 



P. prolixa (Ach.) Nyl. var. panniformis Nyl. Denna varietet kan 

 anses som parallel till P. omphalodes v. panniformis i flera afseen- 

 den, men tyckes vara mera själfständigt utbildad än denna. Jag 

 åtminstone har icke funnit några direkta öfvergångar mellan huf- 

 vudformen af prolixa och dess varietet, så som man ofta gör mel- 

 lan omphalodes och dess panniformis-Yarietet Prolixa-Yaneieien 

 förekommer rätt sparsamt och på ganska växlande ståndorter, van- 



