369 



på den stora svårigheten att se apothecierna, som i färg alldeles likna 

 bålen. I Slottsskogen vid Göteborg har jag funnit ett fertilt exem- 

 plar på kastanj, i Kållereds s:n några få på stengärdesgård och i 

 Dragsmark en hel mängd på askstam. Det största exemplaret 

 därifrån räknade 20 fruktar, af hvilka 14 på en yta af mindre än 

 2 kvcm., ett apothecium uppnådde drygt 4 mm:s diameter. 



Jag har insamlat arten äfven i Värmland samt i Kalls s:n i 

 Jämtland, 400 m. ö. h. på sälg, sten och gärdesgård, dock endast 

 steril. 



P. fuliginosa (Fr.) Nyl. trifves bäst på lodräta sidor af berg och 

 stenar, vare sig de äro beskuggade eller ej, dock finner man den 

 mera sällan på nordsidan. Den trätfas för öfrigt insprängd bland 

 andra lafvar i ringa individantal på nästan hvarje klippa från 

 bergens toppar och ned till Leconara ö/ra-bältet vid stranden. Den 

 är väl också den enda Parmelia, som man kan träffa på öfverlutorna 

 med deras egendomliga vegetation. Ej så sällan har jag i Drags- 

 mark träffat den på träd, såsom rönn, bok, sälg och ek, äfven 

 fertil. 



Apothecier finner man mycket ofta på sten och vanligen i stort 

 antal. Jag har sett dem på så olika lokaler som lodyta af liten 

 sten i dikeskant bland alléträd (bål brungrön), på öfre ytan af 

 sten i exponeradt läge vid hafsstranden, båda i Dragsmark, och på 

 björk, stående vid stranden, Ljungskile, med full exposition mot 

 sydväst. Äfven nära Göteborg och österut i skogstrakten finnes den 

 mångenstädes, ej så sällan fertil. 



P. fuliginosa (Fr.) Nyl. v. laetevirens Flot. är utan gensägelse den 

 allmännaste af de bruna ParmeZ/a-arterna på träd, såväl i Drags- 

 mark som kring Göteborg. Det finns väl knappt något trädslag, 

 på-hvilket den icke är anträffad, alltifrån gran till ask och björk. 

 Allmännast förekommer den på ek, ofta täckande stora delar af 

 stammen med sammanflytande exemplar. På träd med slät bark 

 bli individen gärna väl begränsade, mer eller mindre runda. Ett 

 sådant, ett jätteexemplar, mätte 12 x 14 cm. Laetevirens älskar stark 

 beskuggning och fuktighet, hvarför man oftast finner den vid eller 

 nära basen af träden, såvida inte träden själfva stå på fuktigt ställe. 

 Då kan man, såsom i en djup bäckdal i Dragsmark, finna exem- 

 plar efter exemplar upp efter trädens stammar till flere meters höjd. 



På åtskilliga lokaler har jag träffat den på sten, vanligen under 

 starkt skuggande träd. Därvid förekommer också, att arten icke 

 längre nu åtminstone finnes kvar på närstående träd, hvarför man 



Svensk Botanisk Tidskrift 1916. 24 



