472 



2. Cladonia glauca Floerk. 



E. Wainio, Monogr. Cladon. univers. (1887) p. 484. 



I Botaniska Notiser 1912 (p. 34) påvisade G. Lång för första 

 gången ett fynd af denna art i Sverige. Han hade i Upsala Bota- 

 niska Museum under annat namn påträffat ett exemplar, som J. E. 

 Zetterstedt år 1877 insamlat på Visingsö, och uttalade en för- 

 modan, att arten säkert skulle kunna upptäckas mångenstädes i de 

 södra delarna af Skandinavien. 



Denna förmodan har också besannats, i det att jag nu kan med- 

 dela artens förekomst både på Öland och i Skåne. På Öland är 

 den rätt allmän i de lafrika tallskogar, som numera intaga de flesta 

 af öns gamla sandfält. Jag har hittills iakttagit den vid Resmo 

 (Malme, Lich. suec. exs. n:r 453), Rälla i Högsrums socken mycket 

 ymnigt. Köping samt Byerum i Böda socken. Troligen är den väl 

 spridd i hela det stora tallskogsområdet i Böda, åt hvilket jag hit- 

 tills knappast hunnit ägna någon som helst uppmärksamhet. Apo- 

 thecier äro på Öland sällsynta. 



I Skåne har min broder, ingeniören Harald Du Rietz, som- 

 maren 1915 funnit arten på de ljungbevuxna sandfälten vid Ljung- 

 husen nära Skanör. 



Beträffande artens utseende får jag hänvisa till Långs medde- 

 lande. Med Cl. cenotea (Ach.) Schaer. torde man väl sällan riskera 

 att förväxla den, och några så otvetydiga öfvergångsformer, att de 

 skulle knnna förmå mig att i likhet med Wainio betrakta arten 

 som subspecies af CL cenotea, har jag aldrig påträffat. Svårare kan 

 det understundom vara att utan noggrann undersökning skilja den 

 från rikförgrenade former af Cl. fimbriata (L.) Fr. [var. cornutoradiata 

 Goem. f. furcellata (Hoffm.) Wain.]. 



CL glauca har sin hufvudutbredning i Mellaneuropa. I nord- 

 västra Tyskland är den mycket allmän och ehuru jag ej sett någon 

 uppgift därom, är den väl med all säkerhet spridd äfven i Dan- 

 mark. I Finland är den enligt Lång känd från tre lokaler, den 

 nordligaste så långt norrut som vid Uleåborg. I Norge torde den 

 ej vara funnen. 



3. Omphalaria pulvinata (Schaer.) Nyl. 



K. B. J. Forsell, Gloeolichenen (1886) p. 97. 



Denna för Sverige förut ej uppgifna art har jag på Öland an- 

 träffat flerestädes på Södra alfvaret inom Resmo och Ås socknar. 



