475 



6. Caloplaca Schistidii (Anzi) Jatla. 



A. Jatta, Sylloge Lichenum Italicorum (1900; p. 255. — (ryalohchia Schistidii 

 Anzi^ Catalogiis Lichenum Sondriensi (1860) p. 38. 



Sommaren 1912 fann jag denna för Skandinavien nya art spar- 

 samt på små tufvor af Schistidiam apocarpum (L.) Br. eur. på de 

 kala, tämligen torra kalkhällarna i ett >^karstområde» på Vickleby 

 alfvar. Sommaren 1915 återfann jag den under samma förhållanden 

 på Resmo alfvar strax väster om Möckelmossen, där den sparsamt 

 förekom öfver ett tämligen stort område. Troligen är den väl på 

 lämpliga lokaler spridd öfver hela Södra alfvaret, ehuru den på 

 grund af sin litenhet undgått att bli upptäckt. 



C. Schistidii är en af de ej så få lafarter, som på Öland, Gotland 

 eller båda öarna uppträda långt skilda från sitt egentliga utbred- 

 ningsområde i Syd- och Mellaneuropa. Dess närmaste fyndort ligger 

 nämligen i Schlesien; för öfrigt är den känd från många ställen i 

 Syd- och Mellaneuropas bergstrakter [Olivier, Lichens d Europe 

 II (1909) p. 148]. 



Redan på grund af sitt egendomliga växtsätt torde C. Schistidi 

 knappast kunna förväxlas med någon annan svensk Caloplaca-SLVi. 

 Den växer nämligen så godt som uteslutande på Schistidiam apocarpum 

 (L.) Br. eur., efter hvilken den ju också fått sitt namn. I Alperna 

 har den någon gång anträffats äfven på Grimmia piiluinata (L.j Sm. 

 Af öfriga svenska arter erinrar den till det yttre mest om den på 

 Öland allmänna kalkstensformen af C. auraniiaca (Lightf ) Th. Fr. 

 (var. rabescens Ach.). Sporkaraktärerna ställa den emellertid när- 

 mast C. luteoalba (Turn.) Th. Fr. Hos de öländska exemplaren är 

 bålen föga utvecklad, bestående af små, spridda, höggula gryn. 

 Apothecierna äro högst 2 mm. i diameter, matt rödgula, med åt- 

 minstone i början tämligen tjock, fint naggad, ljusare kant. Spo- 

 rerna äro aflångt cylindriska, 4 — 6 x 14 — 20 /i, ej placodiomorfa, 

 med tunn men tydlig skiljevägg. 



7. Caloplaca granulosa (Miill. Arg.) Steiner. 



Sitzungsber. kais. Akad. der Wiss. Wien, math.-nat. Kl., vol. XLI (1894) p. 522. — 

 Amphiloma granulosum Miill. Arg , Princ. Class. (1862) p. 40. — Pliyscia granulosa 

 Arn., Lich. Fränk. .Tura (1885) p. 83. — Placodium siibgranulosum Wain., Lich. 

 Sibir. Meridion. (1896) p. 13, Lich. Cauc. (1899) p. 295. 



Sommaren 1913 fann jag denna synnerligen vackra och karak- 

 täristiska art, som då ännu ej var känd från någon skandinavisk 



