Svensk Botanisk Tidskrift. 1916. Bd. 10, h. 3. 



EN KALEDONISK FYTOPLANKTONFORMATION 



AF 



EINAR TEILING 



Preliminärt meddelande. 



En växtgeografisk sammanställning af de nu vunna resultaten af 

 fytoplanktonundersökningarna i Europas färskvatten visar, att såväl 

 i fråga om floran som vegetationen fyra växtgeografiska områden 

 kunna urskiljas; det arktiska, Nord- och -Västeuropas, det baltiska 

 samt Alpernas område. Dessa områden ha blifvit urskiljda af 

 Wesenberg-Lund (1908) med hänsyn till både fyto- och zooplankton, 

 men gälla äfven i stort sett för fytoplankton enbart, åtminstone för 

 närvarande. Det är dock sannolikt, att en distinktion ur algologisk 

 synpunkt i en framtid skall ge andra gränser eller rent af andra 

 områden, särskildt med tanke på att f3^toplankton är mer känsligt 

 för vattnets kemi, under det att zooplankton mer bestämmes af 

 fysiska, t. ex. termiska förhållanden, vidare att de olika områdena 

 ej äro likformigt behandlade i floristiskt och faunistiskt afseende. 

 Det är angående karaktären af ofvan nämnda områden, speciellt 

 Nord- och -Västeuropas samt det baltiska, samt gränserna mellan 

 dem, som jag här ämnar framlägga några synpunkter till diskussion 

 med fytoplankton som grundval. 



I detta afseende torde väl Nord- och -Västeuropa och det baltiska 

 området vara de bäst undersökta, och det är just dessa områden, 

 som uppvisa de största skilj aktigheterna. Såsom typ för det förra 

 kan tagas Storbritannien, hvars fytoplankton särskildt genom W. 

 och G. S. West är väl studeradt. Dess sjöar karaktäriseras af 

 ett kvantitativt ringa men kvalitativt mycket rikt fytoplankton, 

 isynnerhet ett mycket stort antal desmidiéer och protococcoidéer, 

 en moderat diatoméflora och mindre betydelsefull myxofycé- och 

 flagellatflora. W. och G. S. West (1909) upptaga ej min- 

 dre än 624 planktonformer för Brittiska öarna, däraf 46 % äro des- 

 midiéer, de gröna algerna inalles uppgå till 65 %, Naturligtvis äro 

 ej alla dessa obligatoriska planktonformer utan förekomma annars i 



