507 



regel såsom litoralformer eller i smärre vattensamlingar. Enligt West 

 uppgå de rent pelagiska formerna till 174, visserligen en blygsam 

 siffra mot totalsiffran men likväl imponerande gent emot de bal- 

 tiska planktonternas antal. 



Det baltiska planktonet, undersökt af Wesenberg-Lund, Lem- 

 MERMANN, BoRGE O. a. visar ett mindre antal alger, hvilka nästan alla 

 återfinnas i det brittiska, men den association, de bilda, är i frekvens 

 rakt omvänd mot den som ofvan skisserats för Brittiska öarna. 

 Desmidiéer och grönalger i form af några få arter försvinna stundom 

 alldeles under sommaren, en ymnig diatomacévegetation, likaledes 

 kvalitativt fåtalig, behärskar vattnet under vår, höst och vinter, me- 

 dan somrarna karaktäriseras af en enformig men genom sin massa 

 öfverväldigande myxofycévegetation. Det är just denna massutveck- 

 ling under sommaren af några få myxofj^céer, som genom sin 

 vegetationsfärgning, »vattenblomma», geografiskt karaktäriserar de 

 baltiska sjöarna. Antalet ingående planktonter är relativt ringa. 

 Wesenberg-Lund upptar för Danmark 82 former fytoplankton. Jag 

 har sedan åtskilliga år studerat fytoplankton i ett antal sjöar inom 

 Södertörn och har inom detta rätt väl begränsade område funnit 

 planktonassociationer af bägge ofvan skisserade typer. De flesta 

 äro typiska baltiska sjöar (t. ex. Drefviken, Magelungen, Örlången) 

 med en sommarvegetation af de vattenblommebildande myxofycéerna 

 Aphanizomenon flos aquce, Anabcena Lemmermanni, Microcystis flos 

 aquce, M. ceruginosa, Gomphosphceria Ncegeliana, de vanliga diato- 

 méerna Asterionella gracillima och Tahellaria fenestrata, af grönalger 

 enstaka protococcoidéer, af desmidiéer blott Staurastrum gracile och 

 St. paradoxum något så när normalt förekommande. 



Två af sjöarna. Sandasjön och Gömmaren, afbryta skarpt de öf- 

 rigas enformighet. Planktonmängden är obetydlig, men det spar- 

 samma materialet bjuder på Arthrodesmus quiriferus, A. crassas, 

 Cosmarium contractum var. ellipsoideum, Tahellaria flocculosa var. 

 pelagica. samt Ceraliam curvirostre. De två förstnämnda voro då 

 blott kända från Brittiska öarna och de två sistnämnda upptäckta 

 (Huitfeldt-Kaas 1906) i Norge i sällskap med former ur den brit- 

 tiska associationen. 



Senare (1912) fick jag tillfälle att undersöka planktonprof från 

 Barken i södra Dalarna. Där fann jag Arthrodesmus quiriferus, A. 

 convergens, A. crassus, A. triangularis f. triquetra, Cosmarium con- 

 tractum v. ellipsoideum, C. margaritiferum, Spondylosium planum, 

 Staurastrum onatinum, St. cuspidatum, St. paradoxum, St. pseudope- 



