565 



lifsformsbeteckningar (Raunkler C, Planterigels livsformer og deres 

 betydning for Geografien. Köbenhavii 1907): Saxifraga decipiens är 

 en chamsefyt, S. granalata en hemikryptofyt. Hybriden är förut 

 funnen tre gånger, nämligen i Harz ofvanför Treseburg (Haussknecht, 

 Saxifraga decipiens Ehrh. und deren hybriden Verbindungen mit 

 S. granulaia L.). Från denna fyndort beskrifves hybriden som 

 ytterst mångformig, bildande fullständig serie mellan föräldrarna. 

 Vidare är den funnen i former, som närma sig endera af stamarterna, 



Fig. 3. Saxifraga decipiens Ehrh. Skottsystem. ^/\. 



i Breslaus och Berlins botaniska trädgårdar (Engler & Irmscher 

 1. c. pag. 385). Efter beskrifningen att döma synes dock den S. decipiens, 

 som på dessa platser hybridiserat, vara en annan än vid Hasseludden. 

 Mellan nämnda båda grupper är ingen annan hybrid känd, men inom 

 släktet för öfrigt förekommer ofta hybridbildning, dock sällan mellan 

 våra skandinaviska arter. Hos oss äro endast kända: S. aizoides 

 L. X Cotyledon L., Norge, Sogn vid Vik; 5. Aizoon Jacq. x Cotyledon 

 L., Norge, Balvandet i Salten och Suldal i Ryfylke; S. cernua L. X 

 rivalaris L., Norge, Opdal. (Enligt Blytt, Haandbog i Norges flora 

 udgivet ved O. Dahl 1906, samt Neuman, Bot. Not. 1905, p. 267). 



Arternas habituella utseende torde framgå af figg. 1 och 2. Saxi- 

 fraga decipiens Ehrh. har de för hela sin grupp karaktäristiska 

 tätbladiga rosetterna, som sitta kring spetsen af de korta ofvanjor- 

 diska utiöparskotten (fig. 3). Dessa börja utbildas redan under 

 blomningstiden i rosettens bladveck till ett antal af 2 — 5. Rosett- 

 bladen äro vintergröna och vissna först på våren efter det år de 



