16 



sis L., Lonicera peridymeniim L., Viburniim opulus L., Lysimachia 

 vulgaris L., Haloscias scoticum (L.) Fr., Merciirialis perennis L., Lz- 

 num catharticum L., Rubus plicdtus Whe., Arabis hirsuta (L.) Scop,, 

 Cerastium vulgäre Hn., Silene venosa (Gil.) Asch., Atriplex hastatum 

 L., Alopecurus ventricosus Pers. och Bromus mollis L. Härtill komma 

 enligt exemplar i svenska herbarier: Leonurus cardiaca L. (Kristia- 

 nia, enl. ex. i Uppsala Botaniska museum), Rumex acetosa L. (Kri- 

 stiania, 1848, M. N. Blytt, enl. ex. i Naturhistoriska Riksmuseets 

 Botaniska afdelning) och Festuca gigantea (L.) Vill. (Kristiania 1852, 

 E. C. J. Cederstråle; Upps. Bot. mus.). På flertalet af alla dessa 

 förekommer den Cuscuta europwa-form, som af El. Fries beskrif- 

 vits under namn af C. halophijta. 



Bland arter, som jag funnit nämnda i Tysklands botaniska lit- 

 teratur, må anföras: Cirsium arvense, Campanula rapunculoides, 

 Echium vulgäre, Solanum tuberosum, Lupinus luteus, Vicia faba, Po- 

 lygonum convolvolus och dumetorum, Saponaria officinalis, Delphini- 

 um ajacis, Parietaria officinalis, Salix viminalis, Secale cereale, Equi- 

 setum arvense och Polypodium vulgäre. De talrikaste uppgifterna 

 hafya anträffats uti »Flora von Ost- und Westpreussen», Berlin 

 1902, af J. Abromeit samt uti F. Hildebrands uppsats »Ueberdie 

 Wirtspflanzen A^on Cuscuta europa^a und C. lupuliformis» (Beihefte 

 zum Botanischen Centralblatt, Bd 24, Abt. 1, 1908). 



Från Frankrike anför Ch. Royer uti »Flore de la Göte d'or» 

 1881 bland andra följande släkten (arterna finnas ej angifna): Men- 

 tha, Linaria, Prunus, Iris, Lilium och Equisetum. A. de Brébisson 

 omtalar i Flore de la Normandie» 1869, att C. europcea någon 

 gång slår sig ned på Vitis vinifera, därvid äfven angripande druf- 

 klasarna. 



Uti »Pflanzenleben», 2:te Aufl., I. Band, sid. 166, omnämner A. 

 Kerner von Marilaun — i sammanhang med en intressant fram- 

 ställning af Cuscuta s biologi — att C. europwa parasiterar äfven 

 på Sambucus nigra L. — 



Ett så stort antal värdväxter för Cuscuta europcea, som angifvits 

 här ofvan från Sverige, är icke kändt från något annat land. — 



^ En mjxket god, mera kortfattad redogörelse för Cuscuta s biologiska förhållan- 

 den är att finna i O. Kirchners »Flora von Stuttgart und Umgebung mit beson- 

 derer Beriicksichtigung der pflanzenbiologischen Verhältnisse», sid. 549 och 550. 



