15 



fördela sig på 37 familjer, 34 tillhörande Dicotyledonece, 2 Monoco- 

 tijledonecv och 1 Filices. Det största antalet arter träffas inom fa- 

 miljerna Papilionacew (l3), Composike (11) och Graminece (9). De 

 artrikaste släktena äro Vicia med 6 och Galium med 5 arter. 



Träd och buskar representeras, oväntadt nog, af ej mindre än 

 18 arter, nämligen Fraximis excelsior, Sy ringa vulgaris, Ligustrum 

 vulgäre, Åcer platanoides, Cornus sanguinea, Tilia cordata, Rhamnus 

 frangula, Rosa glauca och pimpinellifolia, Rubus ccesius, idceus och 

 thgrsanthus, Spircea salicifolia. Ribes grossularia och rubrum, Clema- 

 tis vitalba, Corylus avellana, Alnus glutinosa, Salix alba, cinerea och 

 fragilis. 



Det stora flertalet af C. europcea^s näringsväxter utgöres emellertid 

 af perenna örter. Dock äro de annuella rätt väl företrädda; så 

 exempelvis genom Cannabis sativa, Vicia sativa och Chenopodiaceer. 



Då det bhfvit sagdt, att C. europcea uteslutande håller sig till 

 mer eller mindre håriga växter, må påpekas, att hon trifves väl 

 äfven på växter så glatta eller föga håriga som Ligustrum vulgäre, 

 Syringa vulgaris och Acer platanoides. 



På mjölksaftförande växter är hon sällsynt, men har blifvit an- 

 träffad någon enstaka gång på Chelidonium majus och i Tyskland 

 (enl. F. Hildebrand) på Papaver somniferum. 



Solanacéer falla i allmänhet ej C. europcea i smaken. Solanum 

 tuberosum har dock (enl. J. Abromeit) i norra Tyskland ej sällan 

 befunnits Cuscu/a-bevuxen. 



Anmärkningsvärdt synes, att Cuscuia kan använda som värd- 

 planta en så starkt kiselhaltig växt som Equisetum. 



Vid de Cuscuta-odlingSiT, som för nästkommande år planerats här- 

 städes, är det meningen att försöka såsom näringsväxter — bland 

 andra — sådana i olika afseenden egendomliga växter som arter af 

 släktena Opuntia, Mesembrianthemum, Blumenbachia, Datura, Hyo- 

 scyamus, Euphorbia, Tropceolum, Ephedra och Taxus. 



Till jämförelse må några ord nämnas, om hvilka värdväxter C. 

 europcea väljer i ett par andra europeiska länder. ^ 



I Norge, där arten förekommer blott i den del, som ligger söder 

 om Dovre, förefinnas — enligt exemplar i Kristiania universitets 

 botaniska museum — följande värdväxter, hvilka ännu ej iaktta- 

 gits såsom sådana i Sverige: Artemisia campestris h., Sonchus arven- 



^ Cuscuta europcea förekommer i alla delar af Europa, undantagande de nordli- 

 gaste, samt dessutom i Mindre Asien, Armenien, Transkaukasien, Persien, Turkestan, 

 Afganistan, nordligaste Indien, Tibet och Mandschuriet. 



