131 



har jag ej kunnat finna med säkerhet. Fig 20 visar något lik- 

 nande, men i yngre stadium än hos miss E. Dale. 



Utsådda i plommonsaft eller steriliseradt vatten uti hängande 

 droppe, gro sporerna (fig. 2) efter cirka 24 timmar. De svälla till 

 ungefär dubbla volymen och utskicka 1 — 2, mera sällan 3 grodd- 

 slangar, som afgränsas genom tvärväggar och sedan monopodialt 

 förgrena sig. Efter 48 timmar begynna klamydosporer anläggas i 

 hyfgrenarnas spetsar, och efter ytterligare 24 — 48 timmar åtsnöras 

 konidier. I det föregående har omtalats, att bildningen utaf asci 

 gynnas af höjd temperatur. Detsamma gäller om sporernas gro- 

 ningstid. Vid + 35° G. kan sålunda denna inträda redan efter 

 12 — 20 timmar. Råder näringsbrist, t. ex. i vattenkultur, blifva 

 de klamydosporbärande grenarna vanligen mycket korta (fig. 6), 

 och under liknande förhållande kunna ogrenade groddslangar di- 

 rekt blifva konidiebärare (fig. 3). Under -j- 14° — 15° C. synas spo- 

 rerna ej vilja utvecklas. 



Såsom i det föregående framhållits, är svampen ej svår att odla, 

 utan växer på diverse substrat utom i närlösning, innehållande 

 5 — 10 % tannin eller 10 % citronsyra. Mindre bra trifves den på 

 närmedel, försatta med 5 % citronsyra eller med hög alkalihalt. 

 Den försockrar icke stärkelse, ej heller smälter den gelatin. 



De förhållanden, under hvilka denna svamp första gången hitta- 

 des, på torkadt spritmaterial, gåfvo mig gifvetvis anledning att 

 efterse, huruvida den ej äfven stode att finna på annat liknande 

 substrat. Sökandet blef ingalunda lönlöst. Jag upptäckte den så- 

 lunda på stjälkar af Linum usitatissimum L. och SoUdago virgaiirea 

 L., på grenar af Elceagnus macrophylla Thunb. (fig. l) och blad af 

 Thea japonica (L.) Nois., på Da/iZ/a-knölar och saffran, alla utom 

 sistnämnda hämtade från trakten omkring Stockholm och förva- 

 rade under kork, genom hvilkens ojämnheter spriten småningom 

 afdunstat. Den förekom alltså på mycket skiljaktigt substrat. 

 Städse uppträdde den ren och växte frodigt, öfverhöljande substratet 

 med det karaktäristiska täta, hvita luddet. Detta sakförhållande 

 är särskildt ägnadt att tilldraga sig uppmärksamheten, om man be- 

 sinnar, att sporer af diverse svampar, t. ex. mögelsvampar, hypho- 

 myceter etc, äro mycket talrika på högre växters yta. På an- 

 förda växtdelar kan nämligen svampen hafva kommit på tvenne 

 olika sätt, antingen genom luftinfektion efter spritens bortgång eller 

 ock fanns den å materialet redan vid dess insamlande, och spo- 

 rerna hade motstått spritens inverkan. Mot det första antagandet 



