181 



land.^ — Denna art har äfven påträffats enl. Lange ^ i Danmark 

 (Själland, i vallar vid Viskänge 1878) samt enligt Höck^ i Ost- 

 Preussen (Königsberg sedan 1882), vid Berlin (Tegel), i Thii- 

 ringen (Erfurt och Apfelstadt), i Schweiz (Orbe) samt i Tyro- 

 len (Innsbruck). 



Sisymbriiim altissimum L. — Sk., Helsingborg, Landskrona, Malmö 

 (vid turbinen, Limhamnsjärnvägen, Ribersborg), Limhamn, Ahus; 

 Sm., Berga järnvägsstation; Ög., Norrköping, Kimstads järn- 

 vägsstation; Sthm., Saltsjökvarn. 



S. Loeselii L. — Sk., Malmö vid turbinen; Sthm., Saltsjökvarn. 



Solanum nigrum L. — Nb,, Altappens sågverk (1904). 



Spinacia oleracea L. — Blek., Karlskrona. — Tillfälligt förvildad 

 äfven i Danmark enligt Lange, ^ 



Spircea salicifolia L. — Blek., Sölvesborg. 



Trifolium incarnatum L. — Sk., Svalöf (1908) i odhng af blåluzern 

 (Medicago sativa). * 



Trifolium suaveolens Willd. Enum. Hort. Berol. I, p. 108 [1809]. — 

 I Lunds botaniska förenings byteskatalog för 1908 finnes denna 

 art upptagen från Skåne. Den uppträdde detta år vid Svalöf 

 på ett försöksfält med turkestansk blåluzern [Medicago sativa) 

 i en hel del individ, hvilka voro särdeles yppiga, mer än me- 

 terhöga. 



T. suaveolens^ som tillhör samma grupp som T. fragiferum 

 L., är annuell och har lång, grenig, ihålig stam, rätt stora 

 blomhufvuden, rätt stora, 7 — 8 mm. långa, starkt doftande, 

 rosenröda blommor, hvilka äro omvända, så att seglet är rik- 

 tadt utåt.^ 



Denna art härstammar från Balkanhalfön och V. Asien (Min- 

 dre Asien till Afghanistan) och är någon gång funnen såsom 

 ruderatväxt, t. ex. i Frankrike. Frön af densamma förekom- 

 ma enligt BuRCHARD^ såsom karaktärsfrö i östeuropeiskt frö: i 

 ryskt blåluzernfrö och t. o. m. i ryskt rödklöfverfrö samt i blå- 

 luzernfrö från Persien, hvilket sistnämnda går under benäm- 

 ningen turkestanskt. 



^ Jfr WiTTE, 1. c, p. 58. 



Lange, 1. c, p. 276. 

 ^ HÖCK, Ankömmlinge etc, I, p. 252. 

 ^ Lange, 1. c, p. 225. 



° Jfr AscHERSON & Gr.ebner, Synopsis 1. c, p. 532. 



^ O. BuRCHARD, Die Unkrautsamen der Klee- und Grassaaten mit besonderer 

 Beriicksichtigung ihrer Herkunft. Berlin 1900, p. 33. 



