189 



är formen och storleken af asci ungefär densamma som hos 

 Jamis. 



Exemplaren från Stockholm och Falun afvika emellertid från 

 Thomas' beskrifning därigenom, att asci äro fyllda af konidier. 

 Dessa äro hos stockholmsformen absolut lika dem hos bacterio- 

 sperma, hos Falu-formen äro de något variabla, ofta nästan dubbelt 

 bredare och således närmande sig till den form, som vanligen 

 utmärker carnea. 



Thomas lämnar om sporerna hos T. Janus följande uppgift: »Die 

 kugligen Sporen messen 3 — 5 /i. (Die Ascen meiner aus Alkohol- 

 material hergestellten Präparate enthielten ausserdem noch tropfen- 

 ähnliche, kugelige Mässen von 8 — 10 fj. Durchmesser). Stäbchen- 

 förmige Conidien sah ich nie.» Kanske ha de af Thomas under- 

 sökta asci ej varit fullt mogna; förekomsten af dropplika kroppar 

 jämte sporerna tyder kanhända därpå. Jag har nedlagt åtskillig 

 möda på att genomsöka sporsäckarne i de preparat jag gjort af 

 det schweiziska materialet, men utan säkert resultat. Antingen äro 

 dessa asci ofullständigt utvecklade, med formlöst innehåll, eller 

 äro de tömda. Några rester af sporer eller konidier har jag i 

 allmänhet ej funnit, dessa synas vara upplösta, kanhända genom 

 inverkan af en på ascus-skikten rikligt uppträdande encellig svamp 

 (en Saccharomyces?). Endast på ett par ställen har jag trott mig 

 kunna iakttaga några stafFormiga konidier, liknande dem hos bac- 

 teriosperma. Detta osäkra resultat skulle i och för sig ej förtjäna 

 mycket afseende, men då de svenska exemplaren, som i öfrigt så 

 väl öf verensstämma med den schweiziska formen, regelbundet bilda 

 konidier i asci, måste jag anse det sannolikt, att konidiebildning 

 förekommer äfven hos den schweiziska formen af Janus. Arten 

 visar sig härigenom stå närmare bacteriosperma, än Thomas för- 

 modat, hvilken ansåg den mest besläktad med carnea. Han anser 

 emellertid alla tre arterna så nära besläktade, att han förutser 

 möjligheten af, att de i framtiden skola förenas till en art. Jag 

 finner ej, att ännu tillräckliga skäl föreligga för en sådan åtgärd. 

 I fjälltrakterna synas carnea och bacteriosperma, som båda kunna 

 växa på Betula nana, hålla sig väl skilda, och Janus förefaller att 

 vara en sydligare form, som ej når upp till fjällen. 



Taphrina bacteriosperma Johanson 1887. 



Står tydligen mycket nära föregående art, såsom redan fram- 

 hållits, i det den angriper hela skott, men endast ett i sänder, så 



Svensk Botanisk Tidskrift 1909. 15 



