249 



Funnen i Danmark tvenne gånger, nämligen 1884 på Sjselland: 

 Lerchenborg vid Kallundsborgfjord »ved Stranden i Grgesset i en 

 Dj^bde af 10", paa et Sted, hvor det saa ud til, at Jorden ikke 

 havde vseret rört i lang Tid» (Chr. Pedersen) »paa en afbarket, 

 Rodgren (?) af en Bög, som havde en sserdeles haard Beskaf 

 fenhed»; andra gången 1888 »ved en meget bred, interessant, gam- 

 mel Havstok, ^ som strsekker sig imellem Wemmetofte Strandskov 

 og Höjstrup, og som vaesentlig bestaar of uregelmaessige Revler af 

 rullede Smaasten . . . paa et Stykke Egetömmer, som saa ud til i 

 sin Tid at vsere opskyllet» (Stud. Kluver). 



Obs. Utom i Danmark har denna synnerligen märkvärdiga 

 svamp endast ett par gånger anträffats. Första gången skedde detta 

 1857 på ett trästycke, liggande vid Sketty nära Swansea vid Bris- 

 tolkanalen i England (Fr. Currey), och 1896 vid Sassnitz på Rii- 

 gen på ett stycke trä, förmodligen af hästkastanj e (G. Lindau). Alla 

 gånger den anträffats, har det varit nära hafsstranden, på i sand 

 och grus mer eller mindre dolda eller fritt liggande, gamla vedbi- 

 tar, men, som det vill synas, ej sä nära vattnet, att de kunnat nås 

 af vågorna. Den synes emellertid mycket sällan och sparsamt före- 

 kommande, då t. ex. Lindau oaktadt flera timmars sökande ej 

 kunde påträffa ytterligare ett därmed besatt vedstycke. — All an- 

 ledning finnes att antaga, att den äfven förekommer på södra Sveri- 

 ges sandiga hafsstränder, hvarför den på det varmaste rekommen- 

 deras till flitigt efterspanande. Hösten (augusti — november) är härtill 

 den lämpligaste tiden. 



ELAPHOMYCETACEiE. 



Fruktkropp knöllik; peridiet af fast konsistens, tydligt 

 begränsadt från gleban; sporsäckar klot- eller päronformiga, 

 förenade i större, af sterila ådror åtskilda grupper; spo- 

 rer klotrunda, vid mognaden fyllande fruktkroppens inre 

 såsom ett mörkt pulver. 



Af denna väl begränsade familj, som af Ed. Fischer hänföres 

 (såsom redan förut angifvits) till hans ordning Plectascinece, är en- 

 dast ett släkte kändt, nämligen 



^ •» Havstok = den af Havet opskyllede og forhoiede Strandbred eller längs denne 

 opskyllede Sandbanke. Er Havstokken bleven saa hoi, at Bölgeslaget icke mere 

 naaer den, kaldes den »gammel Havstok» (Molbech, Danske Ordbog, 2 Udg. I 

 s. 886). 



