262 



driften (vara aphrodisiaca), hvarför de plägade användas till bere- 

 dande af kärleksdrycker (»in amoratoriis poculis, quibusdam prius 

 admurmuratis incantationibus»); deras förmåga att » ye/iem?? excitare» 

 — för så vidt den blef märkbar — torde dock väsentligen bort till- 

 skrifvas det »vinum dulce»^ hvari den pulvriserade svampen skulle 

 inblandas. Än i dag anses den dock af allmogen i vårt land vara 

 synnerligen verksam, »då kor ej taga kalf eller tjurar ej hafva till- 

 räckligt stark könsdrift», hvarför den ock — fastän redan af Linné 

 i Mäter. med. förklarad såsom läkemedel vara »exoleta, dubia» och 

 ej upptagen i vår farmakopé — väl ännu tinnes på samtliga våra apo- 

 tek. Enligt uppgift, som jag erhållit från Norrland, användes den 

 där än i dag på det sättet, att »innehållet blandas i mjöl och vatten 

 med en tillsats af jäst, hvilket gifves åt kreaturet». En äldre man 

 har likaledes meddelat mig, att svampen »i Värmland och Finnsko- 

 garne söktes af kloka gubbar och gummor i följd af dess förmo- 

 dade egenskap som sinnligt retmedel för flickor och kor; de höllo 

 den hemlig, och man skulle ega innehafvarens fulla förtroende för 

 att kunna erhålla dem — så åtminstone i min ungdom». Det i 

 flera provinser brukliga namnet ståndpers, hvilket hänsyftar på de 

 nämnda egenskaperna, har ock tillagts knölarna af Platanthera bi- 

 folia, Orchis maculata m. fl., hvilka likaledes af allmogen flerestä- 

 des »gifwes åt tjurar att göra dem muntra» och åt »kor, som ej 

 vilja söka tjur»;^ samtidigt förklaras dock, att »roten är födande, 

 tjenlig i sjukdomar till gelé-aktiga soppor». 



Under sina spaningar efter subfossila hasselnötter i Norrlands 

 torfmossar har lektor G. Andersson några gånger fått sig tillsända 

 Elaphomyces-knölRT, som antagits vara hasselnötter. A andra sidan 

 har för honom uppgifvits, att i Hälsingland fossila sådana nötter 

 antagits vara »ståndpers» och därför användts såsom »osvikligt 

 medel att väcka kärlek hos både folk och kreatur, hvarvid det 



uniiis pisi et dimidiam partem manducet, ei alia parte umbilicum oblinat, statim 

 absque dolore parituram; si vero imprudenter gravidce utantur, magnum ilUs ma- 

 liim inde oriri posse.* — Inom svenska litteraturen omtalas >boleti cervini^ första 

 gången i Pharmacopeja Holmiensis Galeno-chymica (1686) vid beskrifning på den 

 mycket berömda, af flera ingredienser bestående balsamiim apoplecticiirn. Härvid 

 tillskrifvas dem dock ej några kraftigt verkande egenskaper, utan de (eller deras 

 sporstoft) tillsattes blott för att gifva blandningen en »color nigricans» ; i stället 

 kunde användas sot, men detta skulle då hafva erhållits genom förbränning af 

 bärnsten. 



^ Jfr Linn. Fl. suec. ed. II p. 309 och Mat. med. p. 145, Retz. Fl. oecon. p. 476, 

 Liljebl. Sv. Flora, uppl. 3 s. 310, Hornem. Plantel. uppl. 3 s. 888. 



