266 



bruna, knöllika, hårda svampar, som vuxit ett godt stycke under 

 jordytan, och som då ansågos vara Elaphomyces cervinus. Tyvärr 

 har jag, trots mitt sökande, ej lyckats återfinna densamma» (Gottfr. 

 Adlerz). — Antagligen en för Sverige ej konstaterad art. 



CENOCOCCACE^. 



Peridiet klotformigt, alldeles slutet, kolaktigt, sprödt, 

 slutligen oregelbundet sönderfallande; gleba klädande 

 peridiiväggarna; sporer genom cellväggarnas försvinnande 

 frigjorda, dock icke fullt pulverbildande. 



Till sin plats i systemet mycket osäker familj; Tulasne, som 

 lämnat för dithörande vanligaste art en utförlig redogörelse, anser, 

 att den »habitu et crescendi modo ad Tuberaceos et potius forsan ad 

 Elaphomyceos accedit>\ ehuru den dock till inre byggnaden är vä- 

 sentligt afvikande. Fastän han haft riklig tillgång på undersök- 

 ningsmaterial, förklarar han, att den inre byggnaden ännu icke är 

 »rite nota», och senare författare hafva ej heller kommit till bättre 

 resultat. ' 



Cenococcum Fr. 



Fruktkroppar underjordiska, inuti ihåliga; gleba bil- 

 dad af polygonala, tätt förenade celler (sporsäckar?); 

 sporer genom cellväggarnas försvinnande frigjorda, nästan 

 klotlika. 



Syn. Cenococcum Fr. Syst. orb. veg. (1825) I p. 364, Syst. myc. 

 III p. 66 och 227, Fems. p. 84, S. V. Sc. II p. 445. — Schmitz in 

 Linn. XVII p. 536. — Tul. Hyp. p. 179. -- Sacc. Syll. VIII p. 871. 



Namnet bildadt af xevåq, tom, och xoxxoq, piller. 



1. C. greopMIum Fr. 



Myceliet bildadt af mörka, septerade, spindel väfsfina, 

 sammanväfda trådar, först omgifvande de små, hårda fr ukt- 

 kropparna; peridiet tjockt, svart, slätt; gleba mörkbrun — 



^ Det återstår t. o. m. att undersöka, huruvida Cenococcum är en själfständig 

 svamp. Professor Lagerheim (G. Andersson, Finl. torfm.) har framkastat den förmo- 

 dan, att den är identisk med Sclerotiiim hydrophilum Rothart i Bot. Zeit. 1892. 



