267 



svart; sporer nästan klotformiga, släta eller nätlikt ojäm- 

 na, svartaktiga. 



Syn. Cenococcum geophilum Fr. Syst. orb. veg. (1825) I p. 364 (en- 

 dast namnet), Syst. myc. III (1829) p. 66, Sel. su. dec. 38 (n. v.), 

 S. Veg. Sc. II p. 445. — Tul. Hyp. p. 180. — Sacc. Syll. VIII p. 871. 



Företrädesvis i bokskogarnas mylla, där den med svårighet varse- 

 blifves; lättast anträffas den (stundom samlad i riklig mängd) i de 

 fåror, som bildats af våldsamma störtregn; äfven på andra ställen, 

 t. ex. bland mylla, där Lecidea uliginosa växer. 



Lefvande synes den näppeligen varit iakttagen i Sverige under 

 de senaste 70 å 75 åren, men torde ej vara sällsynt i södra Sverige, 

 särskildt i Skåne och västra Småland (Femsjö: E. Fries). I Fr. 

 S. V. Sc. II upptogs den ock, utan angifven lokal, för Svealand. 

 — Huruvida den äfven är funnen lefvande i Danmark, torde vara 

 osäkert; måhända var detta förhållandet med de exemplar, som E, 

 RosTRUP fann i Skovdalsgaard plantage i granskog. Jfr ock här 

 nedanför. 



Däremot träffas den rikligt i subfossilt tillstånd, vittnande om att 

 den i forna tider haft en mycket vidsträckt utbredning och före- 

 kommit i riklig mängd. G. Andersson har benäget meddelat mig, 

 att han i Sverige funnit densamma i torflager af mycket olika 

 ålder på öfver 100 lokaler från Skåne till Lappland, »mest i sådana 

 torfj ordsarter, som kunna antagas ha uppstått ur kärr och gammal 

 trädbotten m. m., men ytterst sällsynt i sådana, som bildats ur 

 djupare vatten».^ Speciella lokaler torde det därför vara öfverflödigt 

 att här anföra; beträffande nordligare delarna af vårt land finnas så- 

 dana angifna i G. Andersson, Hasseln i Sverige och L. von Post, 

 Norrländska tor f studier. Nordligaste hittills kända fyndorten torde 

 vara Arvidsjaur i Pite lappmark. 



Liknande torde förhållandet vara i Danmark, fastän hittills en- 

 dast helt få lokaler antecknats, nämliggen på Sjselland i »granmor 

 ved Furesöen» (C. Ferdinandsen) och i Frederiksdal Skov (O. 

 Gallöe).^ På Jylland är den iakttagen »i Muldtorv fra Egepurre- 



^ Han anser dock ej osannolikt, att under namnet Cenococcum sammanförts olik- 

 artade arter, möjligen alldeles olika föremål. Särskildt påpekar han, att exempla- 

 ren från de arktiska växtförande aflagringarna alltid äro mycket små, men i yngre 

 sådana afsevärdt större och mera växlande i storlek. 



^ Enligt bref af finnaren, hvilken tillika meddelar: »Den förekommer her i tal- 

 rige Störrelser fra 2 — 8 Millimeter indtil ca. V2 Gtm., altsaa ret varierende i Stör- 

 relse, men altid hul indvendig. Over alt har jeg fundet den i Bögemor, taet inde- 



