270 



Ett lätt igenkändt släkte, enligt Fr. FL Scan. p. 351 företeende 

 en viss analogi med Sparassis, enl. Vittadini och flera andra med 

 Morchella. 



Namngifvet efter Guiseppe Gautieri, italiensk botanist i Novara. 



Öfversikt af anträffade arter. 



a) Fruktkropp till större delen slät. . . . 1. G. graveolens Vitt. 

 B) » helt och hållet täckt af ett 



nät grofva trådar 2. G. retirugosa n. sp.. 



1. G. graveolens Vitt. 



Fruktkropp utvändigt till största delen slät, vid basen 

 försedd med en rotliknande my celiisträng; en från dennas 

 vidhäftningsställe utgående, mellan de små gleba-kam- 

 rarna trådlik, förgrenad, vattenklar eller hvitaktig, slem- 

 migt — broskartad åder. 



Syn. Gautieria graveolens Vitt. Tul. (l83l) p. 27. — Tul. Hyp. 

 p. 63. — Sacc. Syll. VII p. 178. — Hesse Hyp. I p. 106. — Ed. 

 Fisch. i Engl. & Pr. Pfl. Fam. I: 1** s. 305. — Wint. i Rab. Kr. 

 Fl. I s. 873. — Schröt. i Kr. Fl. Schl. III: I s. 710. 



I Sverige först anträffad i juli 1900 (och sedan under flera föl- 

 jande år på samma lokal, till dess denna blef förstörd) under moss- 

 täcket i barrskog å Granebergs ägor nära Upsala (E. A. Fries). 

 Samma år i den s. k. parken på Laxön, Elfkarleby (Arv. Zethelius). 



Fruktkropp rundad eller aflång, ofta något buktig, intill valnöt- 

 stor, mer eller mindre dold i jorden, till 2,5 cm. i diameter, ung 

 nästan hvit, sedan gul- eller gråbrun ; den rotliknande myceliisträngen 

 enkel eller föga grenig. Från dess vanligen intryckta fästpunkt 

 utgå fina, föga upphöjda, nätformigt förgrenade, på ytan af frukt- 

 kroppens nedre del utbredda och därmed sammanväxta ådror (my- 

 celiitrådar). Gleba köttig, ung hvit med svag dragning i rosenrödt, 

 sedan gul- eller rödbrun; dess kamrar intill 2 mm. långa och 0,5 

 mm. breda. Konidier äggformigt-elliptiska, nedtill afsmalnande, 

 upptill afrundade, brunaktiga med mörkare längdfåror, 13 — 21 n 

 långa och 7 — 11 fi breda. — Yngre fruktkroppar med tämligen 

 stark, vanlig svamplukt, äldre och ruttnande däremot med mer 

 eller mindre (stundom synnerligen intensivt) obehaglig, erinrande 

 om fotogen eller Dictamnus albus, enligt andras uppfattning om 

 dyfvelsträck eller ruttnande lök. 



