277 



I Sverige funnen i Skåne (ulan angifven lokal: E. Fries), nära 

 Enköping vid Lidehäll i Vallby socken under hassel (C. J. Ceder- 

 STRÖM och E. Nyman) samt vid Upsala i botaniska trädgården på 

 fritt land (1851) och i blomkrukor samt i Carolinaparken; i lera 

 på Fyrisåns stränder nära Upsala hospital 1891 (K. A. Th. Seth). 



I Danmark: Lerchenborg i en liten granplantering (Chr. Pe- 

 dersen). 



I Finland: Mustiala i en hassellund 1866 — 67 ymnigt (P. A. 

 Karsten). 



Fruktkropp från en ärtas till en valnöts storlek eller något mera, 

 klotrund eller (i synnerhet större) oregelbundet knölig, underjordisk 

 eller delvis uppskjutande. Konidier ägg- eller citron-formiga, upp- 

 till trubbiga eller vanligen med en vårtlik eller kort, tämligen hvass 

 spets, svartbruna, vid mognaden skrofliga, 20 — 34 p. långa och 12 — ■ 

 16 (I breda, utom ett ofta kvarsittande, kort, tämligen groft ste- 

 rigma-stycke. 



Obs. 1. Vid namngifvandet af denna art har jag ansett mig böra 

 lita på Berkeley, hvilken — om än med någon tvekan — ansett 

 det i E. Fries' herbarium befintliga skånska exemplaret vara H. vul- 

 garis. Huruvida det verkligen är Tulasnes så benämnda art, är 

 dock något osäkert, då han försummat att angifva konidiernas stor- 

 lek, hvarjämte afbildningen af dessa (Hyp. tab. X fig. XIII) tyckes 

 i någon mån vara afvikande. Om, såsom ej osannolikt är, H. 

 imlgaris Hesse Hyp. s. 114 (tab. II f. 14—17 och VII f. 30) är den 

 rätta, så är den här upptagna en annan. Konidierna sägas nämli- 

 gen där vara endast 16—21 fi långa och 10 — 14 fi breda. ^ — Sna- 

 rast synes vår art vara den af Winter i Kr. Fl. Schl. III: 1 s. 711 

 såsom H. decorus Tul. betecknade; konidiernas storlek öfverens- 

 stämmer, och de långa och smala basidierna, hvilka Tulasne be- 

 tecknar såsom förnämsta kännetecknet, men som saknas hos vår 

 art, förbigår han med tystnad. Tulasne nämner intet om stor- 

 leken, men hans af bildning (tab. VII f. IX) visar — om man bort- 

 ser från det öfvervägande antalet af upptill trubbiga konidier — 

 rätt god öfverensstämmelse. Däremot synes Hesses H. decorus vara 

 en annan, med endast 18 — 20 fj. långa och 10 — 14 fj. breda konidier. 



Obs. 2. TuLASxXE angifver lukten hos H. imlgaris vara »funginus 

 peculiaris, pro fiingi cetate dehilis gravisve>\ Hesse åter »eigenartig, 

 unangenehm » och framhåller den såsom ett hufvudkännetecken. 

 — Hos H. decorus är den däremot enligt Tulasne ^KsubnuUus» och 



^ Saccardo säger respektive 18 — 25 och 10 — 14 /i. 



